122 



x%[-q^ = A' +nn> =zA>, H> =f(Q x -X q )dt, 



o 

 t 



(42) y^- q ^=B> + nK> = &, K> =f(Q y - Y q ) dt, 



o 

 t 



Z §- q ^ = C '° + UL '° = C '' L '° =/( Q o«o ~ Z q ) dt, 



X ^~ S Tt= A: + nH '° = A " H '° = .M** - *o*o) 



efó, 



(43) y * _ s | = ß» + nK " o = 5- Z; = j/Wo - Vo) áí, 



o 

 ř 



(44) s|f - 2 § = 2? + nN = . £ JV +/(Q s - S q ) 



dt. 



Z rovnic těch můžeme dále odvoditi následující, dle analogie 

 rovnic (12) : 



Áx + By -f- Cz = O, 



(45) 4'a + B'y + Č?« = Z) 2 s — 2nr\ ^>, 

 A»x + B»y + C»z = -q + nrl [X x ]. *) 



5'z — C'# í= 4g, 



(46) Ox — A' z = Bq, 

 A'y — B'x— Cq, 



B"z — C"y — As, 



(47) O'x — A" z — Bs, 

 A"y — B"x = Cs, 



*) V posledních dvou rovnicích překvapují výrazy obsahující n\ rovnice (45) 

 dávají však při přechodu ku problému dvou těles (n =s 0), rovnice (12), není 

 tedy žádného sporu v nalezeném výsledku. Ostatně mohli bychom veličiny 

 s a q definovati místo rovnicemi (37) a (40) rovnicemi: 



D 2 s — A'x -f B'y -j- C'z 



— q— A"x + B"y -f C"z. 

 Obdrželi bychom tu jiné s a q, tudíž také jiné hodnoty pro S , Q . 



