124 



a v mezích stanovených prvním přiblížením 



D" - ED* = ± ÍP o2o - 2E rl d -^A 



(51) ° 



D"* - Ä= ^ (P s - í? r /x * o y;, 



t. j. rozdíly veličin D' 2 a £D 2 , -D" 2 a E jsou malé veličiny prvního 

 stupně *). 



Úplná skoro obdoba rovnic (45)— (51) s rovnicemi (12)— (17) 

 poukazuje k tomu, že lze nazírati na pohyb hmotného bodu v případě 

 problému tří těles v prvním přiblížení tak, jako na pohyb nerušený 

 (problémem dvou těles určený), v němž se však místo konstant urču- 

 jících dráhu (A , J5 , C atd.) vyskytují veličiny (A, B % C . . . .), 

 průběhom Času zvolna se měnící. Charakteristické pro pohyb jsou 

 zejména rovnice první a třetí soustavy (45). 



První znamená, že se nalézá dráha na zvolna se kolem středu 

 (kolem centrálně hmoty) otáčející rovině; druhá (ve spojení s první), 

 že dráha ta jest přibližně kuželosečkou, jejíž čára apsid se zvolna 

 v rovině dráhy otáčí, výstřednost a parametr zvolna mění. 



Chceme-li dráhu (podobně jako při nerušeném pohybu) určiti 

 místo veličinami řady A, B, C, . . . E obvyklými elementy (polohou 

 roviny dráhy a čáry apsid, výstředností a parametrem), narazíme pro 

 zvláštní, méně jednoduchý tvar podmínek (50) a (51) na obtíže, které 

 doufám, že se mi časem podaří překonati. Nutné ostatně takové 

 určení není. 



K úplnému řešení daného problému bylo by zapotřebí stanovení 

 veličin s a q co úkonů času. Může se to státi velmi jednoduchým 

 způsobem, uvážíme-li, že jest: 



r 2 — r\ -j- 2nu, 

 tudíž : 



(52) s = s + n ~, q = q -\ r n ({lur^ 1 — %F ) 



klademe-li 



F z=A H fB K + C L 6 . 



Vložíme-li kteroukoli z nalezených v prvním pojednání neb 

 v druhém odstavci tohoto pojednání hodnot pro u do rovnic (52), 



*) Místo rovnic (51) byli bychom obdrželi při definici veličin a a q, volené dle 

 předcházející poznámky, jednodušší a rovnicím (1") úplně podobné rovnice: 



D 2 — ED 2 

 D"* = E 



