125 



zjednáme si tím pravé hodnoty veličin s a q v čase t, a tudíž i na 

 základě předcházejících rovnic a úvah, zejména rovnic (52) hodnoty 

 hledaných souřadnic a?, y, z. 



Abychom však methodě, v tomto odstavci upotřebené, t. j. methodě 

 variace konstant zůstali věrni, chceme určiti r, a tudíž i s a q 

 co úkon času podobným způsobem, jak jsme učinili v prvém odstavci 

 při řešení problému dvou těles. Z rovnice (44) plyne totiž nejprve: 



aneb 



(53) in&y+ «*- D %- l v 



= n j iV + 2 „ P&J + 2v Í± ^ - 2 (|?) V„ + 4 ?0 r - 2 F j = 2nÄ . 



Na levé straně této rovnice máme týž výraz jako v rovnici 

 vedoucí ku (20), jen že obsahuje r místo r 6 ; na pravé straně malou 

 veličinu prvního stupně. Jest tudíž předně : 



u " Vďt) - ' ~ť ' 



a následovně: 



dr í\ I nR ° A 



^ a = ^ Dy (^JW-^-^ 



a konečně: 



(' + M%) 3 ) 



(54) ^ D l<i^!)j " V^-rX^-Fo' 



Zavedeme-li excentrickou anomálii ^ a střední pohyb denní 

 nerušené dráhy pomocí rovnic: 



_ 3 



(55) í--a (l — e cos p), w = \f [ia Q ~ T i 

 obdržíme nejprve : 



— (1 — e cos ()) cž(>, 





a integrováním co šestý a poslední integral problému tří těles : 



(56) m t-\- M— q — e Q siiiQ. 



Epocha M není zde však konstantou jako v problému pohybu 

 nerušeného, nýbrž veličinou zvolna s časem se měnící, tak, že mů- 

 žeme klásti: 



