173 



značném počtu studní ve všech končinách Prahy a že vyškytá se 

 hlavně v takových vodách, jichž dno vyloženo pískem řícným. Mimo 

 Prahu dosud Phreatothrix nalezen nebyl. 



Zajímavo však jest, že červ ten v Praze již více než před sto 

 lety znám byl, jak soudím ze starého sdělení J. Meyera, uveřejněného 

 v „Abhandlungen einsr Privatgesellschaft in Böhmen. V. Bd. Prag, 

 1782. pp. 77—81" a nadepsaného „Abhandlung von den Würmern 

 des Menschen." Pojednání toto nemá žádné větší vědecké váhy, cena 

 jeho jest více jen historická. Podstatným obsahem práce Meyerovy 

 jest provedení důkazu, že červ, který ve studních pražských žije, 

 není ničím jiným, než právě zárodkem tasemnic, a že tudíž tyto po- 

 slední jen pitnou vodou v mladém stavu do člověka přicházejí a zde 

 v dokonalý stav se vyvíjejí. Odpovídá tudíž zmíněné pojednání ná- 

 hledům a domněnkám své doby, právě tak jako methody, po nichž 

 Meyer dospívá k výsledkům právě naznačeným a o nichž se obšírněji 

 rozepisuje. 



Pokládám za prospěšné, hlavní rysy z práce Meyerovy doslovně 

 uvésti, maje za to, že posloužím tak odborníkům, jimž zajisté sotva 

 známy, aneb méně přístupny jsou staré zprávy nynější král. české 

 společnosti nauk. Píšeť Joh. May er následovně: 



„Voriges Jahr fand ich in meinem Trinkgeschirr, das eben 

 mit einem sehr trüb gemachten Wasser aus einem Brunnen der Nach- 

 barschaft angefüllt war, auf dem Boden einen grossen gegen zwölf 

 Linien langen Wurm, den ich dem ersten Anblicke nach für einen 

 Fadenwurm (Gordius) hielt. Die genaue Untersuchung aber wie die 

 offenbaren Kennzeichen Hessen keinen Zweifel mehr übrig, dass er 

 zu den Regenwürmern (Lumbricis) gehöre ; er hatte zwar nur 62 Ringe 

 nebst seinem Gürtel (Annul. carnos.), auch fand ich bei den folgenden 

 Exemplaren um einige mehr oder weniger; dass ich zu glauben be- 

 wogen wurde, dass vielleicht die Zahl der Ringe wenigstens in diesem 

 Thiergeschlechte, sowie die Schuppen der Schlangen einigen Abände- 

 rungen unterworfen sein müssen. Da ich in der Folge noch fünf 

 dieser Thiere erhielt, so war ich im Stande genaue Untersuchung in 

 Gegenwart verschiedener Freunde vorzunehmen." 



„Der Körper dieser Wurme ist etwas cylindrisch, an beiden 

 Enden kaum merklich dünner. Das etwas verengerte End verlängert 

 der Wurm, wenn etwas warmes daran gehalten wird, und dehnt es 

 aus wie ein spitziges Hacken. Die Färb ist weiss, halb durchsichtig; 

 lebend winden und schwingen sie sich in allerlei Krümmungen und 

 Gestalten. Sobald das Thier todt ist, ziehet der Wurm das schmale 



