206 



patrně, že kvantitativné množství cukru invertníko stanoviti se nedalo. 

 Sluší připomenouti, že tento pokus se děl s velice řídkým slabým 

 roztokem invertinu, kdežto při dextrinu použit roztok V4 'Vo- 

 lí vyšetření, jak mnoho cukru třtinového jednice invertinu může 

 sinvertovati, smísil jsem 5% roztok cukru s O^Oö'Vo roztokem inver- 

 tinu v poměru 1000 : 1 a udržoval je při obyčejné teplotě potud, 

 pokud vzrůstání množství cukru invertního ještě se dalo sledovati. 

 Po 85 dnech množství cukru invertního více nevzrůstalo, dalo se 

 tudíž očekávati, že účinnost invertinu úplně již jest vypotřebována. 

 Výsledky postupu invertace naznačeny jsou na tabulce IV. 



Pozorujeme, že invertace nejintensivněji před se šla od 48 hodin 

 styku obou roztoků až po dobu 16 dnů, pak ochabla velice a držela 

 se po té stejnoměrně až do doby 85 dnů, kdy vůbec přestala. 



Z číslic na tabulce IV. uváděných jde na jevo, že 1 část' in- 

 vertinu proměniti může 950 částí cukru třtinového (po odrážce popele 

 a vláhy mého kandysu 948*26 částí). Dle pokusů Barthových mění 

 1 část invertinu 760 částí cukru, dle starších údajů Berthelotových 

 však jen — 50 částí. 



Samo sebou se rozumí, že veškeré pokusy s invertací cukru 

 třtinového děly se jako při dextrinu a škrobu s náležitým zřetelem 

 k samovolné invertaci roztoků cukernatých. Roztok cukru před 

 upotřebením vždy povařen a po té ucpán bavlnou chemicky čistou. 

 Aby zárodky organismů samovolnou invertací působících nebyly 

 zanášeny do tekutin zkoušených snad roztoky invertinovými, vysoušel 

 jsem vždy invertin před rozpouštěním při 105° C. a roztok ucpával 

 rovněž bavlnkou. 



Za sucha vyšší teplotou, jak již uvedeno, dle pokusů Mayero- 

 vých účinnost invertinu netrpí. 



Reakce. 



Jelikož co do reakcí náhledy jednotlivých badatelů se nesho- 

 dují, provedl jsem k vůli porovnání některé reakce též se svým pre- 

 parátem, jmenovitě ony na bílkoviny. 



Vodný roztok mého preparátu jevil zcela slabou kyselou 

 reakci; totéž shledali i Gunning a Adolf Mayer, kdežto preparát 

 Barth ův reagoval neutrálně. 



Vodný roztok mého preparátu varem nekoaguloval, Gun- 

 ningův však ano. 



Známým Milionovým skoumadlem na bílkoviny neobdržel 

 jsem reakci, pouze malinké chuchvalce v tekutině plovoucí, které 



