255 



a co nejopatrněji dne 27. listopadu r. 1883 dopoledne nad Roudnicí, 

 jednak uprostřed řečiště proti spolkové sladovně (I) a jednak poblíže 

 břehu levého nad lihovarem spolkovým (II). Dne 28. listopadu t. r. 

 bylo mně dodáno vody prvé asi 13 litru a vody druhé asi 15 litrů, 

 v týž den bylo zahájeno zkoumání vod obou. 



Výsledky výskumu fysického. 



Voda I. (čerpaná uprostřed řečiště). Byla barvy slabě ale 

 zřejmě žlutavé již ve vrstvách 10 cm. mocných. Zápachu postrádala 

 za teploty obecné, byvši však povlovně zahřátá na 50° C voněla slabě 

 po prsti čerstvé. Chuť měla mdlou. Čistoty byla dosti uspokojivé, ob- 

 sahujíc nepatrné množství látek kalících, jež prodlením krátké jen 

 doby téměř zúplna na dně nádoby se vyloučily. Z neústrojuých látek 

 kalících dlužno jmenovati: úlomky živce (orthoklasu a oligoklasu), 

 křemene, lupenů slídy (muskovitu i biotitu) i mentinu prsti jemné. 

 Z ústrojných látek ve vodě rozptýlených zasluhují zmínky: ojedinělá 

 zrnka škrobová, chlupy rostlinné a živočišné, bunice lýkové (najmě 

 lněné) a dřevné a jiné fragmenty ústrojí rostlinného, pak detritus 

 zrnitý neb beztvarý žlutavý až hnědý v klkách nepravidelných. 

 Z ústrojencův živých i mrtvých pozorovány byly oiedinělé: sfero- 

 bakterie, mikrobakterie (Bacterium Termo), kvasnice (z rodu Saccha- 

 romyces), spory plísní (rodů: Penicillium a Mucor), diatomaceae 

 (z rodů: Navicula, Pleurosigma, Melosira, Tabellaria, Surirella, Fra- 

 gillaria, Diatoma a j. v.), chaluhy (najmě rod Oscillatoria), nálevníci 

 (Monas, Euglena, Vorticella a j.), mřížovci (Actinophrys), kořenonožci 

 (Amoeba), červi (Anguillula) a j. v. 



Reakce vody jevila se býti sotva zřejmě kyselou, po ovaření 

 ale určitě zásaditou. Vařením a odkuřováním kalila se voda bělavě, 

 hlavně vyloučeným uhličitanem vápenatým. Výparek měl barvu šedo- 

 bílou, na okrajích nahnědlou až hnědou; byv zahříván hnědnul, na 

 okrajích pak černal, vydávaje slabý zápach po bílkovinách pálených ; 

 nesnadně na bělo se vypaloval. Žíhaný výparek prudce šuměl kyse- 

 linou solnou, jež z něho vybavovala kysličník uhličitý a sirovodík. 



Voda II (čerpaná blíže břehu). Byla téměř bezbarvou a teprve 

 ve vrstvě 20 cm. mohutné, slabě žlutavé jevila zabarvení. Co do 

 vůně a chuti souhlasila v podstatě s vodou I. Co do čistoty vyni- 

 kala však nad tuto, obsahujíc menší podíl látek kalících, jmenovitě 

 hnědých, klkovitých detritů; jinak se nalézaly co do jakosti látky 

 kalící této vody v souhlase s obdobnými látkami vody prvé. Týž 



