265 



U četných Acacií, tak ale obzvláště u Ac. lejophylla, Ac. 

 Ion gi folia a Ac. obtusa nalézáme v úžlabí listů na bujných leto- 

 rostech 2 — 5 pupenů vegetativných různé velikosti a na první pohled 

 v hromádce beze všeho pořádku. Na obr. I. jest část takové větévky 

 v přirozené velikosti od Ac. lejophylla. Na obr. II. jest v dia- 

 gramu podána přesně poloha i velikost jednotlivých pupenů z úžlabí 

 jmenovaného právě druhu. Na méně bujných větévkách bývá také 

 jen jeden pupen v úžlabí s normální transversální orientací. 



Skupina pupenů obr. II. činí divný dojem. Největší jest 1., pak 

 2. a oba tyto postaveny jsou na přič mediány. Pupen 4. stojí také 

 ještě stranou mediány jsa transversálně orientován, pupen 3. jest již 

 velmi malý s první šupinou od mediány asi v 45° od mediány od- 

 chýlenou; tlačí se těsně mezi pupen 4. a 2. Mezi velkými pupeny 

 1. a 2, všoupnut jest od hora jako klínec ještě jeden pupen velice 

 malý (5), jehož první šupina e) skoro do mediány padá. 



Nejprve zdálo se mně nejlépe vyložiti tyto všechny pupeny 

 vijanem, totiž sledem postupně od většího pupenu k menšímu. Pak 

 ale zbývá malý pupen 5. Ten opět vijanem dal by se vyložit tak, 

 že totiž první pupen 1. počíná dvojvijan, jehož první rameno postu- 

 puje dolů do úžlabí a druhé nahoru, dále však to nepřivede než 

 k prvnímu členu, pupenu 5. 



Dle velikosti skutečné zde vidíme jako u Ar. Clem a ti tis 

 klikaté vijanovité postavení pupenů, a také první pupen nejvíce do- 

 spívá a zhusta ve větévku vyrůstá. Ale z těchže důvodů jako u Ari- 

 sto loch i a Clematitis nemůžeme i zde vijanový výklad připustiti 

 zvláště ne případ dvoj vij anu. 



Ohledával jsem více druhů r. Acacia a to i větévky s pupeny 

 květnými. Jest známo, že velký počet Acacií má klubíčka neb klásky 

 květné nahloučeny v úžlabí a pupeny těchto podobají se docela pu- 

 penům vegetativným. Jmenovitě Acacia longifolia má na bujných 

 letorostech vegetativně pupeny jako na obr. II., v úžlabí však květných 

 větévek sedí dva květné klásky (obr. III. c) objaté dvěma postranními 

 šupinami a). Na spodu jejich v mediáně sedí maličký pupen h) 

 (obr. IV. h) s transversální orientací, tedy obyčejný spodní serialní 

 pupen. Mezi květnými klásky vtěsnán jest ještě malý vegetativný 

 pupen (obr. IV. e), jehož první šupina padne téměř do mediány. 

 Z celého tohoto sestavení vidíme, že tento střední pupen jest hlavním 

 pupenem úžlabním, jehož první dvě šupiny a) nesou květné klásky 

 a třetí šupina d) stísněna vzrůstajícími pupeny květnými skoro do 

 mediány se pošine. Jsou totiž u všech pupenů Acacií, o nichž zde 



