278 



dělívá se tedy ve 2 vidlové větve druhotní. Konečný květ její t, 

 jest-li vyvinut, stojí na zad, v úhlu obou vidlových větví druhotních 

 (obr. 7.), nezřídka bývá však též potlačen. 



Výjimkou nalezl jsem (obr. 8.) prýt v úžlabí druhého listu 

 slabý, vícelistý, na němž pak mateřský ten list nebyl pošinut; toliko 

 třetí list byl pošinut na mohutném svém prýtu, jenž ovšem jakožto 

 jediný silný prýt druhotní zaujímal konečné (pseudoterminální) po- 

 stavení na mateřském prýtu prvotním. Tento případ jest ještě proto 

 důležit, jelikož demonstruje očividně, že list b L na zad postavený 

 a tuto značně hluboko pod listem druhým 6 2 inserovaný jest sku- 

 tečně první, což jinde za příčinou pošinutí listu druhého nelze 

 přímo viděti, leč toliko z různých důvodů, které hned vyložím, uza- 

 vírati. Wydler naproti tomu tvrdil, že následuje list zadní b x jakožto 

 třetí po listech, kteréž na úžlabních svých prýtech jsou pošinuty; 

 poněvadž pak tyto jakožto domnělé první listy písmeny a ß ozna- 

 čoval, nazval list zadní listem y.*) Že však se Wydler v té věci 

 mýlil, a že list y jest první, to 1. dokazuje očividně dotčený již 

 případ obr. 8., to vysvítá dále i z těchto důvodů: 



2. Spirálka kališních lístků konečného květu (t v obr. 7.) běží 

 v stejném směru jako spirálka listy b x b 2 b 3 spojující, a první list 

 kališní následuje normální divergencí po listu b z (nikoliv po listu b x ). 

 Ukazuje to obr. 7. Kdyby byl b x list třetí, šla by spirálka lupenů 

 v opačném směru než spirálka kalicha, což není možné. Wydler 

 ovšem tvrdil, že se spirálka kalichu připojuje k spirálce, ve které 

 list b x jest třetí, avšak tomu není tak. Pořádek kališních listů, 

 v jakém původně vývinozpytně po sobě následují, možná poznati ještě 

 i v dospělém stavu květu dle toho, že první kališní lístek bývá nej- 

 větší a stojí před ním jedno pouzdro, totiž jeden plodolist 2pouzdrého 

 semeníka, čtvrtý a pátý lístek ale nejmenší, ač rozdíl ten není právě 

 vždy veliký. (Viz obr. 11.) 



3. Jest-li list zadní prvním, tedy jest prýt, jímž vidlová větev 

 začíná, dle obecného pravidla zadoběžný; kdyby byl dle Wydlera 

 listem třetím, musel by prýt ten býti předoběžným, proti pravidlu, 

 což pravdě nepodobno. 



4. Postavení těch tří listů v pořádku b x \ b 3 shoduje se s po- 

 stavením prvních tří listů prýtu vícelistého, kteréž tedy prvější po- 

 tvrzuje. 



*) Wydler, Morphologische Mittheilungen ve „Flora" 1859 č. 2. 



