281 



neboť onyno konvergují na zad, tyto však ku předu, jak z diagramů 

 patrno. 



Druhotní prýty úžlabní a vidlové. Přistupuji nyní 

 k ohledání úžlabních prýtův druhořadých, úžlabních k listům 6, ne- 

 soucích listy ß na obrazcích našich. 



Byl-li již první prýt vidlové větve, z konce lodyhy vyniklé, 

 dvoulistý, jak v obr. 1., tedy úžlabní prýt listu b 2 opět jest dvou- 

 listý a ve všem s ním se srovnává; k předcházejícímu prýtu jest 

 protiběžný. Z paždí listu ß 2 vyniká opět stejný dvoulistý prýt proti- 

 běžný ku svému mateřskému prýtu a tak to jde dále do vyšších 

 stupňů rozvětvení. Poněvadž oba listy každého prýtu jsou postranní 

 k listu mateřskému a prýty vesměs vespolek protiběžné, dává toto 

 opětované rozvětvení vij an (cicinus). 



V tomto vijanu vynikají osy postoupných prýtů ze sebe v témže 

 prodlouženém směru a dávají od časného prvopočátku jedinou licho- 

 osu, totiž souosí, mnoholisté ose jedné se podobající. Na souosí tom 

 stojí vždy dva listy vedle sebe, nestejné velikosti, totiž první, prázdný, 

 nepošinutý list též osy, která nad ním květem se končí, a pak ma- 

 teřský list této osy, na ní pošinutý to druhý list osy mateřské před- 

 cházející. Tento list jest vždy značně větší než onen. Jak z diagramů 

 patrno, stojí jak pošinuté tak nepošinuté listy téhož vijanu ve 2 řadách 

 nad sebou, tedy celkem všecky listy ve čtyřech řadách, které po 

 čtyřech stranách příčťverhranného průřezu lodyžního stojí. Květy pak 

 stojí nad sebou ve dvou řadách na koncích diagonale, která rohy 

 čtverhranu nestejnými listy tvořené spojuje. 



Přicházím již k obádání úžlabních prýtů druhořadních na vidlo- 

 vých větvích tří li stých, totiž vidlových větví druhotních, úžlabních 

 k listům 6 2 a b 3 (na př. obr. 7). Tyto prýty jsou z pravidla vždy již to- 

 liko dvoulisté, o jednom listu prázdném, jednom na svém úžlabním prýtu 

 pošinutém, a započínají tudíž rovněž tak vijany, jako prvotní úžlabní 

 pryty v obr. 1. Z těchto dvou prýtů jest vždy první, k listu druhému 

 mateřského prýtu (prvotní vidlovky) 6 2 úžlabní, k mateřskému 

 prýtu svému protiběžný, druhý, jenž jest úžlabní k listu tře- 

 tímu & 3 , jest však protiběžný k souřadnému bratrskému prýtu a tudíž 

 s mateřským souběžný. Jest to úplně ve shodě s pravidlem, které 

 na 21istých prýtech ve vijanu panuje, kde též prýt druhého listu jest 

 s mateřským prýtem protiběžný. Kdyby třetí list na prvotním prýtu 

 úžlabním nebyl vznikl, byl by právě prýt ten prvním prýtem vijanu 

 jak na obr. 1. 



