292 



odkrývajíc opuku v nepatrném zářezu. Potom přejde opět údolí 

 Modly a octne se na protější stráni Čížkovické, v níž nádraží téhož 

 jména založeno jest v mocné hlíně diluvialní. Další běh dráhy leží 

 mimo obor tohoto pojednání. Celkem stavba této nové dráhy po- 

 skytla jen nepatrného poučení pro studium geologické. 



Východní část krajiny naší je málo stromovím osázena. V zá- 

 padní nalézáme tu a tam řady švestkových stromů. Ornice jest vý- 

 borná, zvláště tam, kde jejím základem je žlutá hlína diluvialní. 



Vrstvy, z nichž složena je krajina mezi Lovosicemi, čížkovicemi 

 a Lukavcem, náleží těmto útvarům : křídovému, třetihornímu, dilu- 

 vialnímu a alluvialnímu. O každém pojednáme zvláště. 



I. Teplické vrstvy*) útvaru křídového. 



Jádrem celé výšiny mezi Lovosicemi, Čížkovicemi a Lukavcem 

 jsou vápnité, měkké opuky, barvy modravé, šedé nebo šedě a mo- 

 dravě pruhované. Opuky tyto jsouce vzduchu a dešti, zvláště však 

 mrazu vystaveny, rychle zvětrávají, při čem se drobí, později v jíl 

 rozpadnou. Z té příčiny bývají opuky ty blíže povrchu zemského 

 rozpadlé. Hlubší lavice opuk lámou se obyčejně v pevnější kusy, 

 .avšak i mezi těmi objevují se lavice drobivých. Úklon vrstev není 

 nikde patrný. Zvrstvení opuky jest méně dokonalé. Tím více roze- 

 klaná je rozsedlinami v různých směrech se protínajícími, čímž se 

 opuky v nepravidelné kusy lámou. Rozsedliny bývají někdy až ně- 

 kolik cm mocné; na jich plochách vyloučeno jest hojně hydrátu 

 kysličníka železitého, takže vylámané kusy opuky červenohnědými 

 plochami pokryty jsou. Častým zjevem v rozsedlinách těch bývají 

 desky vláknitého vápence, často několik cm mocné. Desky tyto 

 rozlupují se snadno ve více tenčích desek, jež opět se skládají ze 

 sloupků rovnoběžně seřaděných. V rozsedlinách mají sloupky týž 

 směr, jako je sklon rozsedlin. Desky vláknitého vápence bývají 

 potaženy hydrátem kysličníku železitého a jsou často ve směru kol- 

 mém anebo šikmém proráženy vrstvami čistého krystallinického vá- 

 pence, v jehož dutinách pěkné drůzy klencových vápenců se objevují. 

 Mocnost přístupných vrstev obnáší 15'6 m. Nižší z nich, v mocnosti 

 6 m, přístupny jsou u Lukavce a v kníž. Sulevickém lomu, vyšší 



*) Již prof. dr. J. Krejčí (v Archivu pro přír. prosk. Cech. I. 1870. 8tr. 63.) 

 zmiňuje se o opukách těchto co Teplických vrstvách, slovy: „U Sulevic 

 a Lukavic (blíž Lovosic) dobývá se vápnitější odrůda co kámen vápenný 

 na maltu." 



