310 



Mícraster breviporus Ag. 



Holaster planus Mnt. 



Terebratula seiniglobosa Sow. 



Rhynchonella plicatilis Sow. sp. 



Rhynchonella Cuvieri d'Orb. 



Spondylus spinosus Sow. 



Aminonites peramplus Mnt. 



Scaphites Geinitzii d'Orb. a j. 

 pro vrstvy ty význačný jsou.*) 



Studovati poměry uložení vrstev těchto ku jiným vrstvám 

 českého útvaru křídového jest v okolí mezi Čížkovicemi, Sulevicemi 

 a Lukavci nemožno, poněvadž základ jich jest nepřístupný a vyšší 

 vrstvy křidové chybí. 



II. Čedič. 



Útvar třetihorní zastoupen je zde jediným, nepatrným kopečkem, 

 jenž se zvedá na východoseverovýchodní straně, půl km od Sušárny, 

 při pravé straně cesty z Čížkovic do Lukavců vedoucí. Žlutá hlína 

 diluvialní objímá jej kolkolem, Na povrchu kryt jest ornicí černou, 

 v níž pole vzdělána. Černošedý čedič, na povrchu zvětralý, obsahuje 

 hojné šestiboké desky biotitu, tu a tam zrnka zvětralého olivínu 

 a krystaly augitu. 



III. Diluvium. 



Útvar křídový pokryt jest mezi Čížkovicemi, Lovosicemi a Lu- 

 kavcem mocnými vrstvami diluvialními, takže, jak již dříve uvedeno, 

 opuky Teplické jen na stráních z pod vrstev diluvialních na povrch 

 vycházejí. Největší známá mocnost vrstev těch je v cihelně Lukavecké, 

 kde vrstvy ty (srovnej průřez v předu uvedený) 13-8 m obnášejí. 

 Spodní vrstvy obsahují štěrk a písek, svrchní žlutou hlínu. 



1. Štěrky. 



Štěrky, nejstarší to vrstvy diluvialní v okolí našem, uloženy 

 jsou na Teplické opuce. Jsou dvojího druhu. Jedny, spolu s pískem, 

 mají svůj hlavní původ ve středních Čechách a v Sudetách, skláda- 



y ) Prof. Dr. C. Schlüter: Verbreitung d. Cephalopoden in d. ob. Kreide Nord- 

 deutschlands. Bonn 1876, str. 352. (Verhdl. d. naturh. Vereins d. preuss. 

 Rheinl. u. Westf. Jahr. 33. Folge 4. Bd. 3.). 



