313 



cemi, Sulevicemi a Lukavcem. Dá se stopovati podle stráně potoka 

 Modly od Lukavecké cihelny až ku cestě, která se nalézá mezi silnicí 

 Lovosickolibochovickou a Lukavcem, zvláště v opuštěných lomech. 

 Rovněž vychází na povrch v údolí, jež od Siřejovic k Sulevicům se 

 táhne, jmenovitě pak východně od Sušárny při samé silnici a při 

 polní cestě, která kol Sulevického lomu vede. Štěrk končí se severně 

 od tohoto lomu. O souhlasném uložení štěrku přesvědčíme se v kníž- 

 lomu Sulevickém. Zde spočívá (viz příslušný průřez v předu) na 

 Teplické opuce půl až jeden metr hrubého štěrku. Z písku pak, jímž 

 pokryt hrubý štěrk, zachovala se vrstva 3 m. mocná s vrstvičkami 

 drobného štěrku. Vyšší část spolu se žlutou hlínou, jest splavena, 

 poněvadž se zde údolí utvořilo. Ve štěrku obsaženy jsou oblázky těchto 

 nerostů a hornin: 



Červená rula s obojí slídou. 



červená žula (granitit). 



Sedá žula s velkým orthoklasem. 



Zelenavé fyllity. 



Zelenavý amfibolit. 



Oblázky křemene. 



Křemence a slepence. 



Modrý neb červený buližník. 



Pecky chalcedonu. 



Šedá neb žlutá opuka vápnitá (Teplická neb Březenská). 



Čedič. 



Také zde jest mezi hrubým štěrkem drobný křemitý písek 

 a drobný štěrk v hořejším jemném písku, z těchže hornin a nerostů 

 složený. Rovněž tu převládá štěrk prahorní a silurský s úlomky 

 opuky. 



Zajímavá mineralogickogeognostická skladba štěrků popsaných 

 poukazuje ku rozdílným původům jeho. Jsouť v nich význačné ne- 

 rosty a horniny z oboru středočeského horstva Brd jakož i z prahor, 

 český silur na jižní straně obkličujících. Tyto štěrky pocházejí tudíž 

 z Brd a z oněch prahor. Avšak oblázky chalcedonové,*) jež domovem 

 jsou v oboru melafyrů krajiny permské v severovýchodních Čechách, 

 na úpatí Jizerských hor a Krkonoš, dávají nezvratné svědectví o tom, 

 že i v okresu českých Sudet hledati sluší původ štěrku našeho. 



*) Ty a jim příbuzné nalezl jsem i na vysočině Řipské ve stěrku diluvialním. 

 Vesmír, XII. str. 131. 



