42 mse Museums Aarshefter 29. — V.*x\. 



over dalbundene. Sommeren 1907 fandt jeg skjæl i nogle av 

 disse terrasser, og da der ikke tidligere er skrevet om skja^l fra 

 forekomster her, vil jeg i det folgende omtale miue fund og sam- 

 tidig nytte leiligheten til at fremlægge resultatet av mine iagt- 

 tagelser forovrig. Da det fundne skjælmateriale kun bestaar 

 av aner. som endnu lever ved vore kyster, har jeg kunnet be- 

 stemme fossilerne ved hjælp av Dr. 6. O. Sars's Mollusca re- 

 gion is a ref i av Xorregiæ og samlingerne i Tromso museum, som 

 bestyreren hr. konservator Schneider velvilligst har tillatt 

 mig at benytte, naarsomhelst jeg onskede det. For al velvillig 

 hjælpsomhet i det hele tat bringer jeg herved hr. Schneider 

 min bedste tak. 



De i det følgende angivne høider over havet er for stør- 

 stedelen tat ut av de nye topografiske karter. For hovedda- 

 lens vedkommende er hoideangivelserne paa flere steder kon- 

 trollerte ved sammenligning med de under utstikningen av 

 Nordlandsbanen og Dunderlandsbanen bestemte værdier. 



1 Den øverste marine grænse og de ældste 

 terrassetrin. 



Professor Vogt omtaler i c Søndre Helgeland», Norges 

 geol. undersøgelse s. 72, 151 og 165, at der ved Bjeldaanes i 

 Dunderlandsdalen ca. 50 km. fra Mo rindes 3 marine terrasse- 

 trin i høiden 16*, 165 og 162 m. over havet. Videre nævner 

 han strandvolde ved Urtfjeldrno 163 og 155 m. o. h. 



Det er sandsynlig, at terrasserne 168 m. ved Bjeldaanes 

 og 163 m. ved Urtfjeldrno hører til samme trin, likesaa terras- 

 serne i høiden 162 m. og 155 in. o. h. paa de samme steder. 

 Til d ste trin maa vel ogsaa regnes de øverste strand- 



volde i Urtfjeld og Vesterfjeld 140—145 m. o. h. samt en ter- 

 rasse 123 m. o. h. ved Ravnaa i Langvasgrænden (omtalt av 

 Vogti. Til terrassen i høiden 165 m. ved Bjeldaanes kjendes 



tilsvarende strandvolde andre steder. Sammenstillingen 



