ims \arsliett\er 29. 1906 



dels vandstand, er bygget op av fin kvartssand, som i den 



vesÜige del omtrent mitti mælen, i den østlige del noget oven- 

 for mitten veksler med 7 — £ lag lei blandet sand, av hvilke 

 nogle har en mægtighet av ea. 1 dm. Ovenfor disse lag, som 

 ogsaa tiudes i andre sandmæler baade ved Langvasaaen og 

 Dnuderlandselven i tilsvarende niveau, blir materialet groveic 

 og gaar øverst oppe over i et temmelig grovt grus. Nedenfor 

 de nævnte lag av finere materiale er mælen fossilførende, oven- 

 for disse har jeg derimot ikke fundet skjæl, og kun paa et 

 enkelt sted skal der være set My i Uns edulis like under tor- 

 ven ved mælens øverste raud. 



Nederst i terrassen vasker elven ut et saudlag, som iude- 

 holder de 2 arter : 



Ma co f jiu ca ka ria. Che ni u. og 

 Cyprina is l and ic a. Lin. 

 Høideu over havet er her 46 — 47 m. o. h. En hel del av de 

 f undue skaller av Macoma ca lea ria hang sammen ved vel ved- 

 likeholdte ligamenter. Ofte var de fyldt med en kjerne av 

 sammen kittet sand ; men enkelte var ogsaa delvis fyldt med 

 krystaller av kalkspat. Læugden av det største exemplar er 

 20 mm., men gjennemsnitlig kan læugden ikke sættes til mer 

 end 12—14 mm. Det er altsaa en meget liten form. Cyprina 

 islandica forekommer sparsomt mest i smaa og middels store 

 exemplarer. De nævnte 2 arter fandt jeg ogsaa igjeu j>aa 

 Langvasaaens motsatte bred, og trods Hittig søken saa jeg her 

 ikke spor av andre arter, saa det ser ut til, at disse 2 er i 

 hvert fald de ledende former i de nederste tilgjæugelige lag; 

 men ogsaa ellers i den fossilførende del av mælen synes disse 

 former at være de forherskende. skjønt faunaen, etterhvert som 

 man kommer hoierc op, synes at forandre sig paa den maaté 

 al Macoma calcaria blir sjeldnere, hvorimot Cyprina islandica 

 tiltal baade i størrelse og mængde. 



1 de lavere lag nede ved elven er videre fundet; 

 My Ul us edulis. Lin, 



