(ii Sromsø Museums ÀarsWter 29. • 1906, 



liar fuudet sted under disse lags avsætuing rnaa da være den 

 først av H a in b e r g og senere av Jens Holmboe og Hoel 

 in. II. paaviste Tapes-sænkmng. Hoel auslaar Tapes-sænk- 

 niogen omkring de iudre dele av Trondhjenisf jorden til mel- 

 lem 35 og 40 m. I Dunderlaudsdalen beløper den sig til 

 niindst 45 — 50 m. Da strandlinjen hadde sin laveste stilling før 

 sæukningen, kunde den nemlig ikke ha ligget høiere end 20 

 id. under isobascn over Guldsmedviken og Røvasdaleu, saud- 

 synligvis nogle m. lavere; i tiden lor sænkniugens maximum 

 laa den derimot i en høidc av 65—70 m. o. h. under samme 

 isobase. 



Da yW/føy-sæukningeu hadde naat sit maximum i en hoide 

 av ca. 70 m. o. h., begyndte landet atter at stige. For sitiste 

 gang tråk havet sig tilbake, og en sænkning av strandlinjen 

 paa nogle faa meter la større dele av 1'jordbunden tor. Under 

 den fortsatte sænkning blev saa de i det foregaaende nævnte 

 4 utvaskede terrassetrin utformet. Det kan hænde, at enkelte 

 av disse trin er ældre, er dannet allerede under den forste post- 

 glaeiale stigning; men det er ikke meget sandsynlig, at disse 

 ældre trin, om de fand tes, skulde slaa igjen som gode terras- 

 setrin efter endnu engang at ha været dækket av havet. At 

 de 4 trin for en del synes at være utgravet i de ældre avlei- 

 ringer, viser ikke, at de er ældre end 7>//>6\s-sænkniugen. 



3. De laveste terrassetrin. 



Ved sænkning av strandlinjen under 45 m. tråk havet 

 sig bort fra det hele fjordomraade ovenfor Stenbækhaugen. 

 Store masser av de baade under sæukningen og stiguingen av- 

 satte grove sedimenter maattc nu bli skyllet ut, tørt længere 

 ned og lagt oveupaa de ældre lerlag, som var avsat paa større 

 dyp under alle tidligere perioder. Opbygningen av Ranelvens og 

 Tveraaens store delta maatte nu gaa hurtig for sig. Da strand- 

 linjen var kommet ned til under 10 m. o. b., begvndte de 



