30 Tromsø Museums Aarshefter 31 & 32. — 1908—1909. 



A. 



Involucra epilosa. 

 I. Involucra estellata — parce stellata. 

 1. Caulis inferne epilosus — subepilosus. 

 a. Folia basalia exteriora basi vulgo sinuata -descen- 

 dentia. 

 a. Involucra vulg. estellata. 



-j-. Fol. bas. interiora vulg. dentibus decurrentibus 

 in petiolum. 

 *. Folia parce pilosa. 



I*. Fol. bas. breviter petiolata, squamæ + 



comosæ: 



submeticeps Dt. Kurvdækket mørkt, blad rent grønne — 



mørkegrønne, tæt sinuato-dentata. Hører vistnok til 



samme formkreds som den jeg nedenfor har kaldt sub- 



Lenelliceps — Tromsøen. 



2\ Fol. bas. longe petiolata, plurimæ squamæ 

 ecomosæ apicibus sæpissime piceatis: 

 psepharoides Dt. Kurvdækket temmelig mørkt, de fleste 

 blad smale, subglabra. Er nær besiegtet med den neden- 

 fornævnte steinvoldense. — Lyngen: Mandalen. 

 **. Fol. bas. dense pilosa. 



1*. Involucra gracilia, anthela subumbellata, 



squamæ viridi-marginatæ, folia prasino- 



viridia magna vulgo longis dentibus an- 



gustis ad basin: 



prætenericeps nov. Bladene er nærmest lik subsparsidens 



sine, i blomsterstanden og kurvene er den aldeles lik 



prætenerum, med hvem den er nærmest besiegtet. — 



Maalselven: Omasvarre, nær skoggrænsen. 



2*. Involucra crassa glandulis brevibus et 

 longioribus immixtis; squamæ latæ; folia 

 basalia conspicue dentata supra medium, 

 plurima lingulata. 



