Sparre Schneider. — Hilleso, et litet supplement. 129 



samtidig indvandring. som maa ligge temmelig fjern og 

 uten tvil i en varmeperiode. Blandt disse findes 2 av vore 

 største og mest iøinefaldende dagsommerfugle, Vanessa io 

 og polychloros. Slægten Vanessa er sikkert gammel paa 

 jorden, da den forekommer i alle zoner; én art V. (Pyra- 

 meisj cardui er endog kosmopolit, jeg har fanget den i Syd- 

 varangers ødemarker, og i museet har vi den fra Sumatra. 

 Begge de nævnte arter har ogsaa en vidstrakt utbredelse 

 over hele den palæarktiske region, io gaar like til Korea 

 og Japan, polychloros til Altai og det nordvestlige Himalaya, 

 og begge findes i det sydlige og midterste Sverige op til 

 c. 60de grad. Men nu i Norge? Asbjørnsen fortæller 

 i sin „Naturhistorie for Ungdommen" av 1848, at et eksplr. 

 av polychloros var fanget ved Nes værk i Nedenes av jern- 

 værkseier N. B. Aall. Jeg har i sin tid seet dette eksplr. 

 og selv talt om det med den for entomologi varmt inter- 

 esserede finder, men forekomsten syntes mig saa umulig, 

 at jeg i mit stille sind forblev vantroende, indtil det for 

 c. 25 aar siden blev konstateret, at polychloros forekommer 

 ved Risør og ingenlunde som nogen raritet: Aalls eksem- 

 plar er da av vinden eller paa nogen anden maate ført 

 bort fra den c. 30 kilometer østenfor beliggende koloni. 

 Om m ul igt endnu større var min overraskelse, da overlærer 

 Warloe i 1901 meddelte mig. at io likeledes forekommer 

 ved Risør, hvor den aarlig klækkes av en naturelskende 

 borger'. Bergmester M ün ster antar, at han for nogle aar 

 siden har observeret en io i Sansvær. og det er mul igt, at 

 der kan findes nogen uopdaget koloni i en eller anden 

 avkrok, men med sikkerhet kjendes den endnu kun fra Risor. 



vælter ikke det store læs, og det ligger jo i sakens natur, at græn- 

 serne maa bli flytende, hvor det gjælder saa bevægelige væsener 

 som insekterne. At Norge ogsaa gjennem den postglaciale tid har 

 seet mange store forandringer baade i nivåa og klima, er jo forlængst 

 ut over theoriens standpunkt, og disse vekslinger spores da kjendelig 

 nok i den nulevende faunas sammensætning. 



9 



