182 Tromsø Museums Aarshefter 31 & 32. — 1908—1909. 



40 m. høiere end nu. Men før denne banke og de andre 

 portglaciale banker ved Bodø blev paabegyndt maa Bodø- 

 halvøen ha ligget tør. Jens Holmboe omtaler nemlig 

 en skjælbanke ved Gjærdet i Bodin, ca. 18 m. o. h., og 

 om denne sier han at den „hviler paa fast fjell og grovt 

 grus." Den er „henved 2 m. mægtig" og er „paa sine 

 steder veksel lagret med sand og strandgrus." Denne op- 

 lysning berettiger til den slutning at her har været erode- 

 rende kræfter i virksomhet. Det 1er som ellers findes 

 som underlag og som man ogsaa skulde vente at finde 

 under denne banke er biet skyllet bort, før banken blev 

 avsat, enten av havbølgerne eller av rindende vand eller 

 av begge i forening. 



De postglaciale skjælbanker ved Bodø er altsaa avsat 

 under en sænkning og derpaa følgende stigning av landet. 

 Om strandlinjens beliggenhet ved begyndelsen av den 

 postglaciale sænkning (den horeale strandlinje) vites intet 

 med sikkerhet. Den tids strandlinje kan ialfald ikke ha 

 ligget meget høiere end den nuværende. Da landet var 

 sunket saa meget at Bodøhalvøen var oversvømmet, blev 

 der livsbetingelser for en grundvandsfauna. Sænkningen 

 fortsatte; men den blev ikke saa betydelig at faunaen i 

 nogen væsentlig grad forandrede karakter. Under sænk- 

 ningens maximum, da dybden antagelig var op til 20 — 25 

 m., og strandlinjen altsaa laa 40—45 m. høiere end nu, 

 vandret vistnok enkelte arter fra dypere vand ind over 

 bankerne, f. ex. Lima hians og Axinus Sarsii; men de 

 arter som ikke netop var egte strandformer, vilde fremde- 

 les være de herskende og gi bankerne sit faunistiske præg. 

 Det er sandsynlig at man ved en detaljert undersøkelse 

 av lagene i bankerne vil linde direkte bevis for at denne 

 antakelse er rigtig. 



Den postglaciale sænknings øverste strandlinje, Tapes- 

 havets strandlinje, er altsaa i det foregaaende antat at 

 ligge i en høide av 40—45 m. over den nuværende ved 



