i). Nicolaissen. — oldsaker indkomne til Tromsø Museum 11X)7. ^5 



avslutning, der griper i den anden dels avslutning. Spæn- 

 den er formentlig av karelsk oprindelse og ligner fig. 241 

 — tekst s. 2 — i «Finska fornminnefOreniugens tidskrift» 

 for 1893. Den ligner ogsaa herværende samlings nr. 1450 

 (Aarsb. f. 190)), s. 379, hvor der feilagtig staar aarstallet 

 1903 for 1893). Tilhører middelalderen og er fundet i 

 jorden paa Provstneset i Tromsø (1792). 



44. Fint slipt kniv av grøn skifer av typen NO 56; men bla- 

 det er litt smalere og eggen har skarp avslutning imot 

 haandtaket. Blad og haandtak tilsammen 12 em., bladet 

 4 cm. bredt. Ukjendt fiudested. Arkt. stenalder (1793). 



45. Hulslipt tverøks av spidsnakket type. .Stykkets nedre del 

 har næsten «halvovalt» tversnit, omtrent som XO 23, 

 Tversnittet op mot nakken er næsten kvadratisk, kun den 

 ene side noget buet. Hulslipningen, der strækker sig op 

 over øksens halve længde, er nærmest eggen meget dyp ; 

 den hulslipte side har før slipningen været plan. Hele 

 overflaten er først slipt, og stykket er gjort av en haard, 

 sort stenart. Længde 23 cm., bredde over eggeu 5 cm., 

 over nakken 2 cm. Den er samlingens største eksemplar 

 av hulslipte økser. Funden i Nordbotten i Kvænangen 

 og tilhører formentlig den arktiske stenalder (1794). 



40. Tverøks av mørk skifrig stenart, nærmest lik NO 15, men 

 med hulslipning, der gaar op til stykkets midte og ved 

 eggeu, der er svakt buet, ut til stykkets smalsider ; nederst 

 er slipningen dyp, længere oppe grund og smal. Tver- 

 snittet er en avlang firkant. Den tilhører vistnok den av 

 A. W. Brøgger i haus «Studier over Stenalderen» opstil- 

 lede arktiske type. Slipningen er ujevn, kun paa den 

 ene side har linderen slipt den glat. 10 cm. lang, 4,5 

 cm. jevn bredde. Fundet i jorden gaa gaarden Dalen i 

 Sal angens s. Arkt. stenalder (1795). 



