J. Sparre Schneider. — Maalselvens insektfauna <x;j 



Utenfor Maalselveu er denne form merkelig nok ikke 

 bemerket nogetsteds i vor arktiske region, og hovedformen er 

 ellers kun tat ved Kristiania av Sieb ke. I Finland har ho- 

 vedformen ifølge S ah lb erg en stor utbredelse like til Lap- 

 land, medens v. fiçiiratus ogsaa der er indskrænket til de ark- 

 tiske trakter, i Sverige forekommer hovedformen if. Grill 

 >fra Skaane Hl Lapland«, varieteten kun i Lapland. Pop- 

 pi us opfører v. Jiguratus fra 2 lokaliteter i Euare. 



6. H. lapponum Gyll. 



Ikke sjelden omkring Bjerkeng, hvor den er tat baade i 

 Fjeldfrøskelven og navnlig i dammen under Brandmoen, i stor 

 mængde har jeg ogsaa samlet den i smaa Sp/iagunni-aamine 

 paa Kalvhau. 



Utbredt over hele stiftet, i Ostfinmarkeu almindelig næ- 

 sten overalt. 



7. H. arcticus Thorns. 



(? H. fennicus Seidi.). 



Sjelden. Jeg har i de tidligere samleaar fundet nogle faa 

 stykker ved Bjerkeng og Øvergaard, senere har jeg ikke stødt 

 paa den. I motsætning til lapponum, som er talrigst om vaa- 

 ren og sommeren, vil man i almindelighet ikke træfTe areaens 

 før ut i juli, paa hvilken tid jeg ved flere anledninger har 

 fundet næsten lutter nyklækkede og endnu bløte individer. 



Utbredt men lokal. Endnu ikke observeret i Nordlands 

 amt, i Tromsø amt har jeg tat den i enkelte eksplr. paa 3 

 spredte lokaliteter, i Finmarken kjender jeg den kun fra Syd- 

 varanger, hvor den i 1901 var meget talrig saavel i Neiden 

 som ved Kirkenes i grøfter og græssumper. 



De omkring Tromsø tagne eksplr. har jeg tidligere be- 

 stemt som fennicus Scidl., men jeg maa nu tiletaa, at det ikke 



