parre Schneider, Maalwelvena innektfanna. 



Utenfor Maalsclven er den hittil, mig bekjendt, pua ark- 

 ti.sk oinraadc kun iagttat i Syd Varanger av Dr. Wessel og 

 forfatteren. 



96. Ph. albipes ür. 



Likeledes en Dovitet for vor arktiske fauna. Lyshol in 

 opfører den som ikke almindelig, selv har jeg tat 2 ekøplr. 

 ved Kongsli ved bredden av Rostavand 24de juli 1902. 



Som foregaaende er heller ikke denne J 'hi lon lus utenfor 

 Maalsclven observeret andetstcds end i Syd Varanger. Det er 

 begge boreale arter, som i russisk Lapland øaavidt naar polar- 

 kredsen. 



97. Ph. cephalotes Or. 



Den almindcligste art i skegtcn, som man linder overalt 

 j raatnende vegetabilicr, i husdyrenes gjødsel og paa nybugne 

 bjerkestubber. Noteret fra Moen, Grønlien, Nordmo, Nymo 

 og Kongsli. 



Almindelig over hele det nordlige Norge. 



I min oversigt er Ph. sordidui Gr. ogsaa optat som fore- 

 kommende i Maalsclven, men Munster har ved nøicre nn- 

 dersøkelse konstateret, at næsten alle hittil som sordidus be- 

 stemte individer tilhører ccphaloles, og som sikre findestcdcr 

 for sordidus kjender jeg kun nogle lokaliteter i Nordlands 

 it, Tromsøen samt Sydvaranger, hvor M u n s te r saavidt jeg 

 vet bar tat et enkelt stykke; det er dog selvfølgelig ikke ute- 

 lukket, at i\vA\ ogsaa engang vil bli paavist i Maalselven. 

 Naar Poppius opfører sordidut som »allmän« og fra endnu 

 Uere findesteder end ccphaloles, har jeg en formodning om, at 

 disse arter ikke altid er boldt ut fra hinandon, og muligens 

 har han ogsaa stødt paa en endnu ubeskrevet nrerbeshegtet 

 art, som M ii n ste r bar 0| n 



