J. Sparre Schneider. Maalsclveiia insektfauna, l^i 



Har den samme vidstrakte utbredelse som picipcunis, 

 men synes at optræde talrigst i indlandsdistriktcrne. 



115. Q. fulvicollis Stph. 



Denne art har tidligere hos os været sammenblandet med 

 picipennis og opført under denne, og da jeg vistnok av rent 

 tilfældige grunde ikke har opstillet noget eksplr. fra Maalsel- 

 ven, kan der for øieblikket ikke siges noget med bestemthed 

 om dens utbredelse i dette distrikt. Da den imidlertid er ob- 

 serveret ellers overalt i vor arktiske region, hvor den synes at 

 være vel saa almindelig som picipennis, kan det autages som 

 selvfølgeligt, at den ogsaa forekommer overalt i Maalselvens 

 dalføre, saa at jeg ingen betænkelighet nærer ved uten videre 

 at opta den i fortegnelsen. Litt paafaldende synes det mig, naar 

 Pop pi us angir boops og picipennis som almindelige overalt 

 i russisk Lapland og Enare, men fulvicollis kun fra sydran- 

 den av Kolahalvøen. 



i: J 10. Mycetoporus longicornis Maki. 



Tilsyneladeudc meget sjelden, da jeg kun besidder et en- 

 kelt eksemplar sigtet i sumpen ved Nordmo 14de september 

 1904. 



Hittil kun observeret meget sparsomt i det arktiske Nor- 

 ge ; jeg har tat den i Tromsdal ved Tromsø og i Porsanger, 

 og Münster har uten tvil ogsaa samlet den, dog har jeg in- 

 gen nærmere opgaver. P o p p i u s noterer den fra Pasvikda- 

 lens russiske side. 



117. M. splendidus Gr. 



Langt hyppigere end foregaaende. Ved Moen har jeg 

 fundet et enkelt stykke 9de juni 97, i stort antal er den deri- 

 mot sigtet omkring Nordmo under gammelt lov ved foten av 



