I. Sj : urna 147 



Ka enkelt gang fandet ved Troaiso, forovrigt samlet av 

 Lyshol m og M ü n s te r i Karasjok og Hersteds i Syd Varanger. 

 Poppius har den ikke i sin fortegnelse, og da utbredelsen 

 forovrigt strækker sig til Tyskland og Frankrig. maa den nær- 

 mest regnes til de boreale, muligens snbarktiske former. Over- 

 alt forekommer den meg mt. 



A. H.) debilis Er. 



Likeledes meget sjelden. Jeg har fandet et eksplr. ved 

 Bjerkeug i jaai 97 og et andet ved bredden av Rostavand 



juli 190-2. 



Utenfor Maalselveu mig bekjendi kan samlet av Lys- 

 holm i Karasjok og forovrigt utbredt i Meilern- _ N r i-Eu- 

 ropa. Poppius autorer den baade fra Koîahalvoeu 



170. A. Parameotica complana Mannh. 



Ogsaa denne horer til de m Ine arter, idel 



kan har fandet et eneste stykke ved Moen 27de mai 



Saavidt mig bekjendt er llere eksemplarer ikke paatruf- 

 fet i vor arktiske region. Det er en sydligere form, som ifølge 

 general katalogen tilhører Mellem-Europa og Finland, den er dog 

 iagttat paa mange lokaliteter i det sydlige og 

 til Trondhjem, men er endnn ikke paavist i Svei ige. Pop- 

 pius noterer den fra 2 findesteder paa Kolahalv, 



171. A. Oreostib?» sibirica Maki. 



Denne ved sin forekomstmaate karakteristiske art synes 

 at vare al un udel ig overalt paa fjeldene ovenfor uaeu, 



hvor man rinder den nær rami lefonnerne. Selv har 



jeg kun tat et eukelt stykke paa Svendborgtind i juli So, men 

 Lysholm samkt den i antal paa Rengjærdsfjeldet og Kalvhau. 



Forovrigt iagttat hist og hei S :en til Sydvarar 



