22 ^arï Pettersen 



og Sivil lotten rejser sig Suorgge-varre op til en højde 

 meil em 4 å 5000 (1255 — 1569 m.) og i sydostlig ret- 

 ning fra dette Rieppo-varre, der fra en højde af om- 

 kring 4000' (1255 m.) falder ned mod den østenfor lig- 

 gende fjeldmark. Langs Storfjorden stiger fjeldmassen 

 i regelen op i stejle styrtninger. 



9. Fjeldpartiet mellem Skibotnelv og Kåfjordelv er ligele- 

 des stærkt gjennemskåret dels ved de tyende parallel- 

 lobende dalfører Manddalen og Skardalen med sine 

 mange sideelve, dels ved talrige hojfjeldsskar. De høj- 

 este toppe nå, her op til noget over 4000' (1255 m). 

 Mod Lyngen fal der fjeldmassen ned i stejle styrtninger. 

 Mest storartet optræder fjeldformerne der, hvor Kåf jor- 

 den skjær sig indover. Her rejser sig stejlt op fra 

 fjordfladen med nøgne fjeldvægge den 4339 (1361 m.) 

 høje Isavarre. Mod øst falder fjeldmassen under lang- 

 sommere af held ned mod under af delingen e hørende fjeld- 

 marker. 



10. Fjeldpartiet mellem Skibottenelv og Reisenelv. Også 

 denne af del ing er stærkt gjennemskåret og afsætter 

 navnlig efter den vestlige del rækker af op omkring 

 4000' (1255 m.) højtstigende toppe. I hjørnet mellem 

 Lyngen og Kåfjord ved dens udløb i Lyngen rejser 

 Nordman dstind sig til en højde af 4228' (1326 m.) Mod 

 øst går det under langsommere af held over i fjeldmark er, 

 der høre ind under af del ingen e. 



11. Fra Reisen nordover aftager draget i brede som i høj- 

 de og finder her sin anslutning i strøgene mod Navet- 

 dal og Oxfjordvandet. I Røieln og Geiriogaisi når fjeld- 

 partiet her sin største højde med omkring 3000' 941 m.) 

 Afdelingerne c og d ere i geologisk som i forskjellige 



retninger også i orografisk henseende som før nævnt så nært 

 tilknyttede, at de åbenbart udgjør udskilte dele af et op- 

 rindeligt fuldt sammenhængende hele. På sine steder kunne 



