38 K ar l Pettersen 



ning. Det skyder sig herfra fremdeles videre nordover næ- 

 sten til Nordkap, — dog nu ikke længere således mere sam- 

 menliængende som forholdet er efter de søndenfor liggende 

 strøg men derimod alene i enkelte større og mindre indbyr- 

 des Tidskilte afdelinger og forøvrigt hist og her som højst un- 

 derordnede led inden gneis-afdelingen. 



Feltet har sin længdestrækning langs efter kyststrøge- 

 ne i retning fra sydvest mod nordost og breder sig her mere 

 sammenhængende frem fra 67. 5 ° n. br. indtil 70. 2 ° og herfra 

 videre i udskilte partier op imod 71° n. br. 



Når Saltens kjølgranit lægges ind under det gneis-gra- 

 nitiske felt, har feltet efter strøgene om Vestfjorden og Sal- 

 ten en bredde af opinio d 140 km. — når Vestfjordbækkenet 

 i sin helhed lægges ind under dette felt. Herfra videre nord- 

 over mod Fuglesund går feltets brede nedover til 20 a 30 

 kilometer. 



Feltets egentlige knudepunkt er i orografisk henseende 

 nærmest at søge efter de indre strøg om Vestfjorden. Her 

 stiger det i Møsadlen på den sydvestlige side af Hindø op 

 til en højde af antagelig omkring 4000' (1255 m.) Herfra 

 skyder feltet sig mod syd frem i tvende gaffelformige for- 

 greninger, hvoraf den ene i sydvestlig retning spænder sig 

 frem efter Lofotens ørække, den anden derimod mere i syd- 

 ostlig retning nedefter Saltens fastlandsstrøg. Vestfjorden 

 skjær sig her som en bred havarm ind mellem disse gaffel- 

 formige forgreninger. Fra det nævnte knudepunkt udsendes 

 endvidere i nordostlig retning som en tredie forgrening det 

 ovennævnte kystbælte, der mere i sammenhæng er at følge 

 nordover til Fuglesund, og derfra — som ovenfor nævnt — 

 gjennem forskjellige udskilte og mere spredt liggende små- 

 afdelinger videre op til Sørøens nordvestlige side. 



De geologiske bygningsforholde langs efter disse kyst- 

 strøg skal her søges fremstillet — idet man herunder skal 

 følge feltet i retning fra sydvest mod nordost, For Saltens 



