Den nord-norske fjeldbygning 47 



stribet, laget eller skiferlignende struktur. Under en voks- 

 ende rigdom på indflettet feltspath blir sandstenen mer og 

 mere granitisk, så det tilslut under overgangsforholdene ofte 

 kan blive vanskeligt nok at afgjøre, hvor sandstenen afslut- 

 tes og gneis-graniten begynder. 



Sandstenen er overalt rigt indfældt med magnetit. 



Med hensyn til bygningsforholdene efter Valbergpartiet 

 så synes landskabets reliefforholde med den mere ensartede 

 fjeldbygning og de i regelen lidet indskårne kystlinjer på 

 forhånd at tyde ben på at den her fremtrædende bergart i 

 det hele må vise mere ensartede strukturforholde end tilfal- 

 det er efter det ærkt udstykkede Bnksnesparti. 



De enkelte ber gjorte aflæsninger synes også at skulle 

 bekræfte dette. 



Kvanbolmerne — udenfor indløbet til Skifjord — ere 

 hyggede af gneislag i vertikal Lagstilling under en øst-vest- 

 lig strogretning. 



Langs strandpartierne under Målnes-ås i nærheden af 

 Valberg kirke træder frem en ren grålig granit. 



Ved Kvalnes på øens nor Ivestlige hjørne optræder 

 gneislag under en strogretning af n. 30 à 40 v. med nord- 

 ost! igt fald. Men bergart«'!) ber omkring, om end altid hø- 

 rende til gneisbildningerne, er tildels ganske uskiktet.*) 



G i ra. s - ø 



ligger i det brede sund mellem Vest-Vågø og Øst-Vågø og 

 adskilles fra den første ved den trange Sundklakstrøm og fra 

 den sidste ved den noget bredere Gimsø-strøm. 



Øens sydligste del indtages af Barstrandens rjeldparti, 

 efter den nordlige del rejser sig et lavere åsdrag Hoven. 



*) Keilhau „Beretning om en geognostisk reise til Nordlandene i 

 1855." Nyt mag. for naturv. II Bd 1861. 



