Poîï norrl-norskr fjeldbygning 55 



Lan g-ø 



ligger nordenfor Lofotøeme langs eft er de yterste kyststrøg. 

 Den lange Eidsfjord skjær sig lier ind i retning fra sydvest 

 mod nordost. I det der fra dennes inderste botn forer lave 

 af alluvialmasser byggede ejder over til Sortlandssnndet ved 

 øens østlige side, er Langøen udskilt i tvende parallel lobende 

 hoveddele, der skyde sig frem i retning fra sv. mod nordost 

 på hver sin side af Eidsfjorden. Den østligst liggende af 

 disse hoveddele bygger et enkelt sammenhængende monotont 

 bygget ås- eller fjeldrag, der når saa sturste højde i Bøheja 

 med omkring 600 m. Det vestlige hovedpartis sydlige afde- 

 ling er derimod gjennem en række af småfjorde, — der i 

 nord-sydlig retning skjeer sig ind mod hinanden og derunder 

 af slutt es ved lave ejder, der forer fra den ene fjordbotn til 

 den anden, — adskilt i en tilsvarende række af indbyrdes 

 helt adskilte fjeldpartier. Eiter den nordlige afdeling har 

 ejderne en mere øst-vestlig retningslinje. Mel lem disse 

 skal særlig fremhæves det lave Alfsvågejde, der indeslutter 

 anseelige myrflader. 



Langs Sortlandssnndet fra Sortlands kirke nordover 

 mod Lifjord bygges fjeldgrunden eirer de laveste niveauer 

 af gneislag med udpræget skiktning. Ved Bygdnesset norden- 

 for Sorti ands-Kirke optræder gneisen i veksling med ren 

 glimnierskifer. Keilhau udtaler sig om denne gneisafdeling 

 således i gæa II pag. 306 «Her viser den gneis-granitiske 

 formation sig som et gneis-terræn, som igjen har lighed med 

 vore almindelige urgneis-territorier. Gneisen selv er i sine 

 forskjellige skikter forskjelligartet modificeret og imellem 

 disse ligger lag af mer eller mindre fuldkommen hornblende- 

 skifer og glimmerskifer. Strøg og fald variere her med 

 hvert skridt.» Fra dette af gneisstrata byggede underland 

 stiger Sorti andsdraget frem. 



Lægges fra Bredvife straks nordenfor Sortlainlssuiidet 



