62 Karl Pettersen 



nordenfor gården Blek, hvor en hård gneis-granitisk 

 bergart sky der sig frem fra de mægtige sandsamlinger 

 her. 



Fjelddraget er således bygget af synklinalt stillede 

 lagrækker af gneisgranitisk og gneisartet bergart, der 

 åbenbart ligge ind under én og samme hovedafdeling. 



Mod syd afsluttes Enlet-draget ved den 360 m. høje 

 Arnipa, der forøvrigt ved en kløft er udskåret fra det egent- 

 lige hoveddrag. Arnipa er bygget af en amfibolitisk berg- 

 art, der i petrografisk henseende tildels kan nærme sig 

 dioriten. Nogen mere bestemt fremtrædende lagdeling kunde 

 ikke iagttages. Maske kan Arnipas bergart nærmest være at 

 sammenstille med Mælens og Rødhammeren amfibolitiske 

 bergart på Langøen. Det fortjener førøvrigt at bemærkes, at 

 der efter Arnipas højpartier fandtes talrige brudstykker af 

 en sort kulstof holdig — som det syntes — nærmest skifer- 

 agtig dannelse med sort glinsende streg. Det lykkedes 

 ikke at påvise disse kulstof holdige dannelser i fast fjeld. 

 Disse brudstykker synes at pege hen på at Arnipa i sin tid 

 har været overdækket af yngre lagrækker. 



Bergarten op efter Røikens stejle xægge er bygget af 

 hårde gneisartede lagrækker, der hyppig antager en bestem- 

 tere gneis-granitisk-struktur (efr. Gæa II.) Imellem de fra 

 fjeldet nedrasede blokke fandtes også enkelte af en glimmer- 

 gneis, så rigt indfeldt med regelløst om hinanden kastede 

 søjler af strålsten, at bergarten dannede som en strålsten- 

 skifer. Også klumper af grant såes indfældt i stenen her. 

 Hvor lagdelingen op efter tjeldet træder bestemtere frem, 

 var indskydningen — såvidt det kunde iagttages fra underlan- 

 det, — østlig eller sydostlig. 



Opefter fjeldskaret, der skjær sig ind mellem Røiken og 

 Næringerne, fandtes fjeldgrunden bygget af vekslende lag af 

 mørk glimmergneis, hornblende-gneis med overgang til dio- 

 ritartede afændringer, samt rød gneis eller gneis-granit — 



