Den nord-norske fjeldbygning 71 



afløst af lagrækker af yngre skifere, der her optræder i et 

 besternt overlejningsforhold til gneis-graniten. 



Til den her leverede fremstilling af bygningsforholdene 

 over Hindo skal end videre bemærkes at gneis-graniten også 

 kan findes at stikke frem på enkelte steder efter det inden- 

 for liggende bækkenformige lavland, men her i nær tilknyt- 

 ning til afdelinger af yngre skiferdannelser, hvis lagrækker 

 optræder i et bestemt overlejningsforhold til gneis-graniten. 



Grytø. 



Nordenfor Hindø — adskilt fra samme ved Topsund — 

 rejser sig den høje Grytø. Fjeldmassen stiger som oftest 

 stejlt op ligefra havfladen, idet den dog mod øst falder ned 

 mod et lavt temmelig bredt underland, det såkaldte Beste- 

 bostadnes, der danner øens østligste fremspring. Ved den 

 såkaldte Dals-dal, der fra gården Dale ved Topsund skjær 

 sig ind i østlig retning og fra sit omkring 700' (220 m.) højt- 

 liggende kulminationspunkt som et åbent dalføre fortsætter 

 østover, hvor den munder ud ved gården Skjellesvik på den 

 nordlige side af Bestebostadnesset — er øens fjeldmasse ud- 

 skilt i et nordligt og et sy dl igt hovedparti. Inden det nord- 

 lige parti rejser sig Nånden op til en højde af antagelig om- 

 kring 4000' (1255 m.), og rager med sinmægtige masse hojt 

 op over øens øvrige topper og tinder, hvoraf de højeste lig- 

 ge indtil 1000' (314 m.) lavere. Efter øens sydlige hoved- 

 parti rejser sig laugs Topsund et de stejle Toptinder. hvoraf 

 den ene er mærkelig ved et hul eller en tunnel fon net dan- 

 nelse, der op imod top helt gjennemskjær fjel det i syd-nord- 

 lig retning. 



Udenfor Gry ta- vær ved øens vestlige hjørne stiger der 



frem en række af små-øer eller holmer. Meil em disse fand- 



tes Burøen for den væsentligste del bygget af en granitisk*) 



*] Burdens granitiske sten er at' A. E. Tørnebohm i henhold til fore- 

 taket mikroskopisk analyse betegnet som en ..jerngneis." 



