Don nord-norske fjoldbygning 75 



skjellige transversale højere stigende fjeldgjennemskjæringer, 

 der fra det østlige lavlandsparti forer over til fjordbotnerne 

 på den vestlige side. Disse fjorde ere i række fra syd mod 

 nord 



a. Selfjord, der fra den sydvestlige side forer ind i nord- 

 ostlig retning omtrent ligeløbende med Tranøbotn. Det 

 høje fjeldparti, dor stiger op meil em disse to fjorde, sky- 

 der sig frem som en langstrakt i sydvestlig retning lo- 

 bende halvø. Denne afsluttes ved Senjehestens mægtige 

 masse, der danner øens sydvestlige fremspring. 



b. Sifjord 



c. Torskenfjord. 



d. Gryllefjord. 



e. Bergsfjord, 



der samtlige under et mer eller mindre lmgtet løb skjær 

 sig ind efter en mere forherskende vest-østlig retning mel- 

 lem høje og sønderrevne fjel dp årti er. 



f. Stensfjord, et kort fjordløb, der skjær sig ind i sydøst- 

 lig retning. Halvøen mellem Bergsfjord og Stensfjord 

 afsluttes ved forbjerget Trælen. 



g. Me-fjord skjær sig ind i sydøstlig retning. 



h. Øjfjord danner et langt og trangt fjordløb, hvis retnings- 



løb er afbøjet i mere syd-sydostlig retning. 

 i. Balsfjord fører ind i nord-sydlig retning. 

 k. Stønnesbotn i syd-sydvestlig retning. 

 1. Lysbotn ligeså. 



Langs efter øens ytre bueformige grændselinje stråler 

 fjordløbene således temmelig regelmæssig nd til alle kanter. 

 Til Senjen-ø er endvidere knyttet Stangelandet en større 

 opimod 1000' (314 m.) højtstigende halvø, der ved det korte 

 og lave Stangelandsejde er udskilt fra hovedøen. Stange- 

 landet stiger frem ved den sydlige side af Senjen-ø i strøget 

 mellem Senje-besten og Tranøbotn. 



Medens det her omhandlede højfjeldsparti ligger ind un- 



