gß Karl Pettersen 



I orografisk henseende indtager Senjen-ø en ganske 



ejendommelig særstilling mellem kyststrækningens øer. Som 



før nævnt er disse i regelen stærkt uds tykket ved rækker 



af dybe fjorde, der fra modsat kant skjær sig ind mod 



hinanden, hvorunder de alene er indbyrdes udskilt ved 



korte og lave af alluvialmasser byggede ejder. Herved vil 



det enkelte ølegemes samlede fjeldmasse blive udskilt i rækker 



afølignende fjeldpartier. I modsætning hertil danner Senjen- 



øens fjeldmasse et i det væsentlige ganske anderledes sam- 



menhængende hele. Af lavere orografisk mere bestemmende 



ejder er her alene at mærke det førnævnte Stangelands ej de, 



samt det højere liggende ejde, der fra Stønnesbotten fører 



over til bunden af Mefjord og således transversalt gjennem- 



skjær hejfjeldsdraget. 



K val ø. 



I nordostlig retning fra Senjen-ø — adskilt fra samme 

 ved Malangens ytre løb — rejser sig den anseelige Kvalø. 

 Ligesom Senjenø spænder den sig med sin længdeakse frem 

 i nordostlig retning. 



Øen er stærkt gjennemskåret ved fjorde og ejder. Fjor- 

 dene skjær sig, — hvad der i det hele er et stærkt gjennem- 

 gående karakterdrag ved kyststrøgenes ødannelser — også her 

 særlig ind fra den ytre mod havet vendende side, medens 

 den østlige på det nærmeste mangler enhver fjordlignende 

 indskj æring. 



De mere fremtrædende fjorddannelse her er — opført 

 i retning fra syd mod nord — følgende. 



a. Katfjord, der under et noget bugtet løb først fører ind i 

 sydostlig derpå i nordvestlig retning indtil Katfjordejdet. 



b. Ersfjord, der fører i lige østlig retning ind mod Ers- 

 fjordejdet. 



c. Kalfjord, der fra nord skjær sig i lige sydlig retning ind 

 mod Ersfjordejdet, Katfjordejdet og Kalfjordejdet. 



