98 Kar! Pettersen 



henseende ganske er at sammenstille med de tidligere 

 omhandlede gneis-granitiske lagrækker, der med så udpræget 

 skiktning stikker frem eft er højfjeldspartierne langs efter 

 Mjelledraget. Hvad afdelingen (a) angår så træder den 

 efter de østligste partier frem med en ndpræget gneisartet 

 struktur, der ikke minder om gneis-graniten. Som nysnævnt 

 går den imidlertid under jevne overgange længere frem 

 over i gneis-granitiske afænd ringer. De petrografiske over- 

 gangsforholde ligesom også den konkordante lagstilling 

 vidner med bestemthed for at det hele fra (a) til (d) ligger 

 som lagrækker ind under samme hovedafdeling. 



Fra Vågen ud imod Kvalsundets vestlige udmunding 

 er profilrits fig 16 hentet. 



a. grå glimmergneis n. 20° v. med stejlt østligt fald 



b. rødlig granit 



c. laget gneis-granit i konform lagstilling med (a) 



d. en tyndskifrig halvt glimmerskiferartet halvt klöritisk 

 sten med indlejninger af en vegstensartet sten — altså 

 ganske i overenstemmelse med forholdet efter Finlands- 

 dragets højflade. Lagstillingen fremdeles n. 20° v. med 

 stejlt østligt fald. 



Ved Kvalsundets vestlige udmunding fra Kibergnes 

 ud mod gården Sejhul bygges fjeldgrunden efter de lavere 

 liggende niveauer langs stranden af lagrækker af grå glim- 

 mergneis, der viser en regelmæssig lagstilling med strøgret- 

 ning n. 20° v. og østligt temmelig stejlt fald. Længre frem 

 op efter de fra under] andet stigende fjeldskråninger afløses 

 glimmergneisen af en rødlig granitisk sten, der snart kan 

 træde frem som en ret typisk præget granit snart som en 

 mer eller mindre bestemt laget gneis-granit. Den grå 

 glimmergneis veksler dog også her hyppigt med laget gneis- 

 granit. 



Straks østenfor husebygningerne på gården Sejhul 

 bygges de gneisartede lagrækker nede ved stranden af en 



