106 Karl Pettersen 



fjordvandet, men danner forøvrigt et mere samlet fjelddrag. 

 Det her nævnte Kvalsundsdrag går mod øens sydostlige hjør- 

 ne over i Skulgamtindernes drag, der fortsætter som sådant 

 nordover, hvor det afsluttes ved Soltinderne. Som et stærkt 

 samlet og sammenhængende drag skyder således Kvalsunds- 

 draget med Skulgamtindernes drag sig frem i en bue langs 

 efter Kvalsund og Langsund. Mere udstykket er fjeldparti- 

 erne efter øens nordlige fremspringende halvøer. Da disse 

 imidlertid ere forholdsvis lave og nærmest at betegne som 

 højere åsdrag, der tilmed mere jevnt går over i det fra 

 Skogsfjorvandets nordside langsomt stigende lavland, træder 

 udstykningen her i ethvert tilfælde ikke frem med nogen me- 

 re iøjnefaldende skarphed. Orografisk mere bestemmende 

 transversale af alluvial masser hyggede ejdedannelser mangler 

 Kingvatsøen ganske. 



Kvalsundsdraget — mellem Kvalsund og Skogsfjord — 

 er bygget af rene gneisartede lagrækker, typisk grå glim- 

 mergneis i vekslende mørkere og lysere båndlag. Strøgret- 

 ning er her temmelig regelmæssig n. 20 n a 30° v. med stejlt 

 østligt fald. Lagstillingen er altså her ganske samstemmende 

 med den, der råder på den anden side af Kvalsundet langs 

 efter Kvaløen. Lagenes strøgretning falder således på det 

 nærmeste sammen med Kvalsundets og Skogfjordvandets ret- 

 nings! øb. På enkelte steder kan dog lagstillingen vise sig 

 snoet og forvreden. 



Profil rits fig. 17 er trukket fra Fin vik ved Kvalsund 

 i nordnordostlig retning over Gråfjeld til Sandsletten ved 

 Skarsfjord. 



a. rene gneislag i vekslende grå og røde båndlag. 



b. bergarten viser sig her mere gneis-granitisk hvorvel al- 

 tid med bestemt fremtrædende lagdeling (eller skiktning). 

 Gneis-graniten indeslutter forskjellige 16 a 32 ctm. mæg- 

 tige lejeformige dannelser af ren kvarts (y). Disse kun- 

 ne efter strøget følges gjennem lange sammenhængende løb 



