Den norcl-norske fjeldbygning H3 



Det er i så henseende også ret betegnende at der mellem 

 de talrige bergart-brudstykker, der findes udstrøet efter de 

 nuværende strandfiader, ikke vil være at finde exemplarer 

 af ren granit. Gneis-strukturen er tvertimod altid så stærkt 

 fremtrædende, at ingen, hvem et sådant stykke blev over- 

 leveret, vilde finde sig foranlediget til at betegne bergarten 

 som granit. 



På forskjellige steder langs efter Kvaloen træder dog 

 bergarten også frem som renere udpræget gneis. Navnlig 

 skal i så henseende fremhæves strøgene langs den vestlige 

 side af øen fra Hermansfjord nordover mod Nordskarejde. 



Ved Sørskår ved stranden gneislag strøgretning n. 40° 

 v. i vertikal lagstilling. Højere op bryder der frem partier 

 af en ualmindelig storkornig grålig granitisk sten. Denne 

 indeslutter endvidere partier af en ejendommelig granitartet 

 afændring. Den dannes af rødlig ortoklas og kvarts, og 

 herimellem lindes der endvidere indblandet blade af grønlig 

 kloritisk glimmer. Såvel Orthoklasen som kvartsen optræder 

 ikke i kornitr forbindelse, men derimod hver for sig i større 

 samlede masser, der kunne have opimod en meters gjennem- 

 snit. Den rødlige Orthoklas er forøvrigt stærkt forherskende 

 og stikker kvartsen ofte frem mere som indfældninger i 

 denne. I sammenstødspunkterne mellem feltspatb og kvarts 

 flyder disse mineralier ligesom over i hinanden. Forholdene 

 synes ber nærmest at skulle angive at i ethvert tilfælde 

 kvartsen er afsat på den våde vej. 



Ved Nordskar gneis-granit med indblanding af mørk 

 magnesiaglimm er. 



Opefter fjeldhøjden Rosmålen bygges fjeldgrunden af 

 lag af grå gneis-granit i bænkedeling. Strøg n. 40° ø. un- 

 der 70° sydøstligt fald. M en ved siden heraf findes stemn 

 gjennemsat af transversale afsondringsi lader. 



Efter Teistens og Barsetfjeldets sydlige styrtninger 

 sees den gneis-granitiske bergart gjennemsat af være par- 



