128 Karl Pettersen 



gneis. I Trondlijems- gneisen gjenfinder man således overalt 

 ortit og ofte også samme ejendommelige mørke blågrønne 

 hornblende, der optræder som bestanddel inden et par af 

 de nævnte bergartp røver fra Salten. 



Men idet det således heraf vil fremgå at selv den 

 renest prægede granitartede sten dog i virkeligheden er en 

 gneisartet dannelse, vil dermed også den anden forudsætning 

 falde, at den som en yngre eruptiv dannelse kan have gjen- 

 nembrudt en ældre foreliggende gneis eller gneis-granit. Der 

 er heller ikke gjort nogen aflæsning, der synes # at skulle pege 

 i den retning. Der er intet tegn til kontaktmetamorfoser, 

 som upåtvivlelig her måtte have været at påvise, om grani- 

 ten som eruptiv her skulde have brudt frem. Heller ikke 

 har der været at påvise sådanne gangdannelser, der kunde 

 tjene til støtte for en forudsætning om at et eller andet af 

 de førnævnte granitiske partier skulde være at tilkjende en 

 eruptiv oprindelse. 



Syenitartet bergart er at påvise på forskjellige steder 

 langs efter Lofotøerne. Ved handelsstedet Stamsund på Vest- 

 Vågø stikker frem en typisk udpræget syenit. Den er rigt 

 indfældt med magnetit, der forøvrigt også i det hele optræder 

 som en forholdsvis ret stærkt fremtrædende bestanddel inden 

 gneis-graniten på Vest-Vågø ligesom også på Øst-Vågø. 



En med Stamsundets syenit i det væsentlige ensartet 

 bergart træder ligeledes frem på Øst- Våga ' i strøget om Ka- 

 belvåg, — ved Brettesnes på øen Store-Molla samt ved Di- 

 germulen på Hind-ø ved Raftsundets sydlige udmunding. 



Der har hidtil imidlertid ikke været anledning til nær- 

 mere at få undersogt det indbyrdes forhold mellem syeniten 

 her på den ene side og gneis-graniten på den anden, således 

 at man deraf skulde kunne drage sikrere slutninger om, hvor 

 vidt syeniten med hensyn til oprindelse skal være at udskille 

 fra gneis-graniten eller alene være at opstille som et petro- 

 grafisk afændringsled under den gneis-granitiske afdeling. 



