Den nord-norske fjeldbygning 133 



geologer nogen meningsforskjel med hensyn til rækkefølgen 

 for jerngneisens og den grå gneises vedkommende. — Tørne- 

 l)ohm opstiller således y rngneisen som det ældste led, den 

 grå gneis som et yngre led, medens D. Hnmmel derimod hol- 

 der på den omvendte rækkefølge.*) I indberetning af 16de 

 mai 187(5 fremholder Chefen for Sveriges geologiska under- 

 sokning at røde gneisafændringer er forherskende efter den 

 vestlige del af Norrbottens länindtil henimod det østlige af- 

 hæng af de opstigende højfjeldspartier, der herfra breder sig 

 videre mod vest over gra tie meil em Sverige og 



Norge, mens afændringer af den grå gneis træder mere for- 

 herskende frem i fter de østenfor liggende partier af Norr- 

 botten. Og David Hummel udtaler i indberetning af 9 marts 

 187G at de ber nævnte gneisafdelinger antagelig må være at 

 henføre til den såkaldte jerngneis og fremhæver derunder at 

 der ved Torneå-trask optræder en rød jerngneis af middels- 

 grov struktur, der meget ligner en i det sydlige Sverige sær- 

 deles almindelig fremtrædende afændring.**) 



Kald forholdene på svensk side i virkeligheden skulde 

 være at forklare som af Hummel fremholdt, vil de dette an- 

 tagelig snarest pege hen på at kystens gneis-granit og de til 

 indlandsgraniten knyttede gneisdannelser måtte tilhøre en og 

 samme underafdeling under urfjeldet. Det ovennævnte om- 

 kring 100 kilom. brede bælte, der fra Ofoten nordefter sky- 

 der sig frem mellem kystens gnei -granit og indlandsgraniten 

 måtte i så tilfælde være at opfatte som en bækkenformig 

 indsænkning eller indskjæring mellem de østlige og vestlige 

 randpartier af en og samme til urfjeldet hørende afdeling. 



Cfr. A. E. Tørnebohm. „Om urformationens geognosi inom 

 mellarste Sverige- Geol. for förh IV B. 1878. „Öfverblick öf- 

 ver mellarste Sveriges urformation*. Geol. forforh. VI B. 1883. — 

 I). II um m el. Om Sveriges lagrade urberg. Stinn. 187.'). 

 **) „Perattelse om undersokning af malmfyndigheter inom Gellivare 

 pg Juelsasjürfvi af Norrbottens lan." Stbolr.» 1877 pag, Z% 



