138 Karl Pettersen 



denne kunne være at henføre, 



1. enten til lokaliteter, der ligge indenfor det område, 

 som på norsk eller svensk side optages af de her om- 

 handlede dannelser, 



2. eller til lokaliteter, der ligger helt udenfor samme til 

 den ene eller anden k ant. 



H vad den første forudsætning angår, så vil en sådan 

 neppe kunne lade sig op retholde. Her er for det første i 

 henhold til de hidtil gjorte aflæsninger intetsteds at påvise 

 rester efter et ældre grundfjeld. Indlandsgraniten med sine 

 gjennemgående helt ensartede strukturforholde må antagelig 

 være af eruptiv oprindelse og gjennembryder som sådan 

 gneisen, men er i så tilfælde yngre end denne og kan følge- 

 lig ikke have afgivet materiale til gneisdannelserne her. 

 Det samme gjelder de enkelte hist og her efter kystens 

 gneis-granitiske felt fremstikkende små drag af en renere 

 granitisk præget sten, der antages ifald den er eruptiv at 

 skulle være af yngre oprindelse og i så tilfælde nærmest at 

 sammenstille med indlandsgraniten. 



Men selv under forudsætning af at indlandsgraniten 

 med de til samme knyttede gneisafdelinger på svensk side 

 ikke som her antaget skulde være samtidige med gneis- 

 graniten på norsk side men derimod ældre end denne, vilde 

 der være liden rimelighed for at materialet til kyststrøgenes 

 gneis-granit for nogen væsentlig del kunde være hentet fra 

 indlandsgraniten. Der skal i så henseende fremholdes at 

 kyststrøgenes gneis-granit efter den brede Vestfjord træder 

 frem ikke alene langs den vestlige side men også på for- 

 skjellige steder langs efter fastlandspartierne efter sammes 

 østlige side*) Hertil kommer endvidere at forskjellige 

 forholde peger hen på at Vestfjorden danner et indsænk- 



*] Cfr. Yestfjorden og Salten. Arch, for Math, og Naturv. IX B, 

 Kr.anja ;38G 



