142 Karl Pettersen 



Spitsbergens nordvestlige h j orne. 



Profesor Joseph le Conte har i en nylig offentliggjort 

 afhandling*) udtalt sig for tilværelsen af et mægtig antelau- 

 rentisk fastland, som han i overensstemmelse med prof. Hull 

 henlægger til Nord- Atlanterhavet. Dette er bleven destru- 

 eret dels gjennem eroderende kræfters virksomhed dels — og 

 det navnlig — gjennem senere sænkninger. Erosions- og 

 brudstykkematerialet, der er udgået herfra vil delvis være 

 at gjenfinde i de mægtige og udbredte felter af sedimentære 

 krystalliniske dannelser (laurentiske dannelser), der nu træder 

 frem langs begge sider af det nord-atlantiske hav. 



De her omhandlede bygningsforholde langs efter det 

 nordlige Norges kyststrøg synes også med megen bestemthed 

 at skulle støtte en foruclsætning, der i det mere væsentlige 

 kan falde sammen med den, der er fremholdt af le Conte. 

 Dybdekurverne efter havstrogene langs efter det nordlige 

 Norges vestkyst og videre nordover langs efter Spitsbergens 

 vestkyst synes ligeledes at skulle pege i samme retning. 

 Forfatteren heraf har på et andet sted*) fremlagt som det 

 synes bestemte vidnesbyrd for at stærke sænkningsgræfter 

 har virket efter de norske kyststrøg og navnlig er derunder 

 påvist, at Vestfjordens brede havarm må danne et indsænk- 

 ningsbækken. De ækvi distante dybdekurver vestenfor den 

 norske kyst og ligeledes langs den vestlige side af Spitsber- 

 gen følge tæt på hinanden ganske som tilfældet er langs 

 efter Vestfjordens østlige side og vil disse antagelig være 

 at henføre til lignende og samtidige sænkningskræfter som 

 de, der har dannet Vestfjord-bækkenet. 



Det er imidlertid ikke alene tilstedeværelsen af de gneis- 

 granitiske dannelser langs efter Norges vestkyst, som for 

 disse egnes vedkommende peger hen på et ældre nu udslet- 



*] On the permanence of continents and ocean-bassins. Geol» maga- 



zin 188G 3 hefte. 

 *] Vestfjorden og Salten Arch, for Math, og Naturv. XI B. Kr .nia 1886 



