154 Kar! Pettersen 



straks østenfor Sørdalsskaret, viser Balsfjordskiferne en tem- 

 melig regelmæssig vestlig eller nordvestlig indskyden. Da 

 skiferlagenes faldvinkel imidlertid er temme lig svag er der 

 antagelig snarest grund til at forudsætte at de stå i overlej- 

 ningsforhold til den massive bjergart. 



Sordalens massive bjergart skiller sig i petrografisk 

 henseende så ganske væsentlig fra indlandsgraniten, at der 

 kuns synes at at skulle være liden grund til at indordne 

 disse af delinger under et og samme hele. 



Ved Stagge-Nunni skyder Balsfjordskiferne sig under 

 45° vestligt fald ind under en halv konglomerartet 

 granitisk bergart, der er indvævet med lameller af en til 

 Balsfjordskiferne horende grundmasse. Mellem Balsfjordskif- 

 eren og den massive bergart er der også lier at følge jevne 

 overgange. Hvorvidt denne sidste står i et nærmere tilknyt- 

 ningsforhold til Sordalsskarets renere granitisk prægede berg- 

 art, har der forøvrigt ikke været anledning til nærmere 

 at undersøge. 



g. Gncisafdelinger efter øvre del af Bar do. 



Bardoelv har sit udspring fra det anseelige omkring 

 500 m. bortliggende Alt-vand og lober herfra i nordvestlig 

 retning ned til gården Strømsmo, hvor den optager Sørdals- 

 elven, som gjennemstrømmer den nysnævnte Sørdal. Fra 

 Strømsmo op efter dalen til Strømsli bygges fjeldgrunden langs 

 efter dalbunden gjennem en længde af 6 a 7 kilom. af lag- 

 rækker af grå smukt og regelmæssigt laget gneis, der i stejl 

 til vertikal lagstilling viser en strøgretning af n. 20° v. 

 Ned mod øvre Strømsmo antager bergarten et noget stær- 

 kere granitartet præg, idet den her indeslutter hyppige 

 indtil 0,3 m. mægtige indlejninger af en granitisk sten. 



7 a 8 kilometer nedenfor Strømsmo i strøget om går- 

 dene Foshoug og Vik — noget ovenfor Bardo kirke — op- 



