Den norcl-iiorske ijeldbygning 157 



som et leje. Under den senere pågående bergdannelse er 

 da den granitiske undergrund her bleven skudt op mellem 

 lagrækker af den yngre overliggende glimmerskifer, der 

 derunder er bleven oprejst og delvis — nemlig langs efter 

 granit-afdelingens østlige side — overkastet. Cfr. fig. 22. 



l. Granitfeitet efter Øvrébygden i 

 Målselv. 



Fra gården Skjeggestad ned effcer Målselvdalen forbi 

 Øvrebygdens kirke indtil gården Nymo træder frem et 

 granitisk felt gjennem en sammenhængende længde af om- 

 kring 10 kilom. 



Graniten brydër lier frem effcer dalbunden og skyder 

 ttllige langs effcer begge fjeldsiderne op til højder af 2 a 300 m. 

 Efter feltets længde kan bergarten variere ganske betydeligt. 

 Et prøvestykke fra Skjeggestad har A. E. Tørnebohra vel- 

 villig underkastet en foreløbig analyse. Bergarten betegnes 

 som en grønlig middelsgrov granit. .Den sammensættes af 

 kvarts, mikroklin, stærkt omdannet plagioklas og kloritisk 

 omdannet biotit. Accessorisk optræder lysebrun titanit, lidt 

 zirkon samt ortit, desfornden sekundær epidot i mængde. 



Graniten overlejes af lagrækker tilhørende Balsfjord- 

 gruppen uden nogetsteds — såvidt hidtil iagttaget — at 

 gjennembryde eller udsende ramificationer i samme. Ved 

 det sammenhængende felts afslutning nu d vest i nærheden 

 af Trangen er skiferafdelingens lagrækker i kontakten mod 

 graniten stærkt oprejste ogbøjede. Graniten må således an- 

 tagelig være ældre end Balsfjordafdelingen og det nysnævn- 

 te forhold ved Trangen derimod være fremkaldt ved en se- 

 nere fremkaldt opstuvning af den granitiske undergrund. 



Tvivlsommere kunde forholdet i så henseende maske 

 stille sig med hensyn til enkelte spredt fremstikkende parti- 

 er af en granitartet sten, som i den af garden Bakke- 

 houg — noget vestenfor granitfeltets mere sammenhængende 



