184 M. Foslic. 



eller mindre cylindrisk eller forlænget konisk form (pl. III, 

 fig. 4), indsænket i grenene eller hovedtraaden og opnaar 

 undertiden en betydelig længde, men er tildels afbrudt ved 

 et par eller flere mellemliggende, utransformerede celler. Jeg 

 har aldrig fandet grenenes øverste og nederste celler trans- 

 formeret til zoosporangier. Derimod erdet ej sjelden at fin- 

 de et større eller mindre parti af hovedlraadens øverste del 

 transformeret, og zoosporangierne kunne saaledes her være 

 terminale, hvorved den faar et afstumppt eller afrundet ud- 

 seende. Ogsaa her forekommer fra og til et par eller flere 

 mellemliggende, utransformerede celler, men ofte er hele par- 

 tiet uden afbrydelse bleven transformeret til flerrummet zoo- 

 sporangium i en længde af indtil 1400 p.. I almindelighed er 

 dog zoosporangierne meget kortere, og i det hele taget varie- 

 rer længden temmelig betydelig, den kan endog gaa ned til 

 100 \k og derunder. Tykkelsen varierer mellem 30 og 55 p.. 

 Hvor hovedtraadens zoosporangier ej er terminale, afsluttes 

 denne hos zo osp or angieb ærende eksemplarer med nogle faa, 

 tynde og endokromfattige celler, som ligner grenenes topcel- 

 ler. Tømte zoosporangier var ej sjeldne hos eksemplarer, 

 som indsamledes i slutningen af mai og juni. Zoosporangi- 

 ernes tømning har jeg ikke havt anledning til at iagttage. 



Det er usikkert, om denne art tilhører siegten Pylaiella. 

 F. R. Kjell man, som velvillig har undersøgt samme, har 

 meddelt mig, at den muligens vil blive at henføre til en ny 

 siegt ; men da man endnu ej nærmere kj ender dens repro duk- 

 tionsforhold, bør den indtil videre henføres til Pylaiella som 

 den siegt, med hvilken den nærmest stemmer overens. Fra 

 denne afviger den dog i flere henseender ret betydelig og 

 vil vistnok senere blive at udskille. 



Arten er fanden ved Mehavn i Øst-Finmarken, hvor 

 den var meget lokal, men temmelig almindelig. Den vokse- 

 de epifytisk paa den øverste del af bladfligene hos Laminaria 

 digitata i klippehuller i den nedre del af fjæren sammen med 



