28 Karl Pettersen 



frem og dannes i så tilfælde altid af indlandsgranit. Der 

 kan dog være adskillig grund til at forudsætte, at der under 

 de udbredte myrdækninger på sine steder vil kunne være 

 at påtræffe rester af til Dividalsgruppen horende afdelinger. 

 Lige i nærheden af Cufça javre, der ligger på de brede 

 fjeldmarker nordenfor Store Jerta, bemærkedes således lag 

 af Dividal «gruppens grønne og rede lerskifere, der skjød 

 sig ind under en svag nordvestlig faldvinkel. Straks 

 nordenfor Cufça javre opunder foden af det herfra opstigende 

 bøjfjeld stikker derimod frem lagrækker at hårde skifere 

 med indlejninger af den for Balsfjordgruppen karakteristiske 

 tøtte gulhvide magnesia-kalk (dolomit). Disse afdelinger af 

 karakteristiske Dividalsskifere og de dolomitforende lagræk- 

 ker ligger indbyrdes således udskilte, at der vistnok ikke 

 her er anledning til mere direkte at fastsætte afdelingernes 

 plads i følgerækken. Dividalsskifernes vestlige faldvinkel 

 synes dog at tyde hen på at de kan skyde sig ind under 

 de dolomitforende lagrækker. 



Fra strøgene om Di vid alen nordefter er indlandsgrani- 

 ten ganske tilbagetrængt på norsk side og vil først ved Nord- 

 Reisen igjen tindes at bryde frem i dagen. Efter hele dette 

 lange strog mangler ethvert spor af Dividalsskifere eller an- 

 dre til denne gruppe hørende afdelinger, og vil disse atter 

 først tindes at træde frem i forbindelse med graniten ved 

 Nord-Reisen. 



Den anseelige Reisenelv kan som tidligere nævnt med 

 båd befares fra udmundingen indefter gjennem en længde af 

 omkring 60 kilom. Her stænger Reisenfossen en videre frem- 

 trængen tilbads. 



Ved Reisenfos bryder indlandsgraniten frem efter dal- 

 bunden. Elvens vandmasse presses her på to 6 à 700 m. 

 fra hinanden liggende punkter sammen i t vende smale ren- 

 der — her såkal dte porte — , hvoraf den nederste skjær sig 

 frem mellem indlandsgranit på den ene side og lodret stüle- 



