Den nord-norske ijeldbyguing få 



over viser et afheld, der nogenlunde kan svare til det, der 

 er rådende efter den over træ sk ens vandflade liggende af de- 

 ling fra Ortajokki østover til Tidnopakte. Men i så tilfæl- 

 de vil der vistnok også være al rimelighed for at de til Di- 

 vidalsgrnppen horende lagrækker, der fra Ortajokki østover 

 til Tidnopakte optræder i et så regelmæssigt overlejnings- 

 forhold til graniten, på samme made vil fortsætte videre 

 vestover under dagfladern? ligeså langt, som graniten måtte 

 nå frem. En sådan forudsætning vil også finde en yderli- 

 gere støtte, når man fæster sig nærmere ved forholdene, som 

 de træder frem efter Dividalen. Denne skjær sig som før nævnt 

 fra de østenfor Kjel draget liggende fjeldmarker ned efter 

 gjennom selve Kjøldraget og munder efter et løb af omkring 

 40 kim. udi Målselven, der her i sammenstødet ligger i en 

 højde over havfladen af omtrent 80 m. Etter denne dyht 

 indskårne dal er indlandsgraniten fra fjeldmarkernes vestli- 

 ge randkant at folge nedefter gjennem en længde af 25 kim. 

 for lier i en højde over havfladen af omtrent 125 m. ganske 

 at tahe sig under dalens bundflade — og på det nærmeste 

 samtidig med graniten også Dividalsgruppens afdelinger. 

 Efter Torne-træsken viser den granitiske undergrund et af- 

 held mod vest, der nogenlunde falder sammen med det, der 

 råder efter de tilsvarende dele af Div dalen gjennem dens 

 øvre loh. J fald Tornetræekens indskjæringsbækken mod vest 

 havde som en dalfure skåret sig ned på lignende made som 

 Dividalen, så skulde man antagelig have fundet såvel indlands- 

 graniten som DLvidalsgruppen at fcrædefremligesålangt vest- 

 over, som tilfældet er efter Dividalen. At drage sikre slut- 

 ninger herom lader sig vistnok ikke gjøre, sålænge man ale- 

 ne har at støtte sig til forholdene, således som de træder 

 frem efter dalfladerne. For tiden kan man dog i ethvert 

 blive stîiende ved den kjendsgjerning at Dividalsgruppen bre- 

 der sig vestover frem ligesålangt som indlandsgraniten og 

 altid i umiddelbart overlejningsforhold til denne. 



