§3 Karl Pettersen 



de have været under dannelse gjennem gruppens hele afsæt- 

 ningsgeriode. Konglomeratet vil derfor også på de forskjel- 

 lige steder være at påvise i indbyrdes ul ige niveauer og der 

 vil således vistnok være al grund til at forudsætte at disse 

 forskjellige partier kan være dannet under noget forskjellige 

 tider. Denne konglomeratets optræden i ulige højder efter 

 granitfeltets vestlige afliæng peger hen på at indlandsgrani- 

 ten under Dividalsgruppens afsætningsperiode i det hele og 

 store har haft et afheld mod vest, om og dette — som det 

 vil fremgå navnlig af forholdene efter Torne-træsk — kan 

 have afveget fra det nu rådende 



Konglomeratet hygger — efter hvad hidtil er iagttaget 

 — aldrig større mere sammenhængende felter, men optræder 

 altid i mere lokalt udstrøede småpartier. 



Gruppens mest betegnende led dannes af grønne og rø- 

 de mer eller mindre udpræget skifrige lerstensdannelser. I 

 dagfladerne og brud et viser stenen altid en mat farve og 

 stærkt ru overflade. Den røde afændring er et omdannelses- 

 produkt af den grønne og fremkaldt ved oxydation af lerste- 

 nens jerngehalt. Røde og grønne afændringer veksler derfor 

 hyppig med hinanden, eftersom oxydationsprocessen på de 

 forskjellige steder kan have skredet frem stærkere eller sva- 

 gere. På sine steder kan den grønlige afændring træde stær- 

 kere frem, på andre derimod den røde. Ofte kan bergarten 

 endog i et og samme håndstykke vise sig som en flammet 

 skifer med vekslende uregelmæssig tegnede grønne og røde 

 båndstriber. 



De rode og grønne skifere optræder i hyppig veksel 

 med hårde oftest temmelig glimmerfattige kvartsiter. Kvarts 

 iterne er oftere indfældt med et bituminost stof og viser i 

 så tilfælde en mørk gråligsort grundfarve. De kvartsitiske 

 dannelser optræder dels mere underordnet meil em lerskiferen, 

 men andre steder også i mægtigere masse og som et mere 

 selvstændigt underled. I sidste tilfælde danner bergarten 



