Col ^optera i Norges arktiske region 99 



farve; de talrige f ar ve varie tet er kan ordnes således: 



a. forma typica: supra æneo-cupreus. 



v. b. Sahib.: viridis, costulis inter foveolas elytrorum 

 aureo-rufis. Denne varietet er på Tromsøen næsten ligeså 

 hyppig som den kobberfarvede og er efter min formening ube_ 

 tinget den arktiske regions vakreste skal vinge. 



v. c. J. Sahlbg: obscurior, supra æneo-uiger; ikke fun- 

 den af mig. 



v. d. nob.: supra viridi- niger. Tromsø, meget sjelden. 



v. e. nob.: supra violaceo-niger; eksemplaret fra Ande- 

 næs, Tromsø flere stykker. 



I det søndenfjeldske Norge er denne rent arktiske art 

 funden såvel på Dovre som sydligst under c. 61de grad i 

 Bergens stift af Münster, i Sverige og Finland er den deri- 

 mod kun bemærket ovenfor 66de grad, såvidt mig bekjendt. 

 Ifølge Sahlberg er den funden også i det nordlige Skotland» 

 medens Stein & Weisses katalog kun anfører Lapland. 



22. E. rtparius L. (70°). 



Meget udbredt men hovedsagelig kun i de indre distrik- 

 ter. I Saltdalen almindelig flersteds (Sahlberg, Hagemann), 

 Moen, Bjerkeng, Bugtesæter i Målselven, Tromsdalen 2 eksplr. 

 i et tørt bækkeleie 21 juni 1883, Svanvik i Sydvaranger 

 (ipse), Kobbervik sammesteds (Sandberg), Bossekop i Alten 

 (Staudinger, Schøyen). Zetterstedt speeiiicerer ingen lokalite- 

 ter, men har vistnok fundet den også i Norge. Mærkeligere 

 varieteter har jeg ikke fundet, mest fremtrædende er den 

 lyst kobberbrune form. Udbredt over hele Skandinavien og 

 Finland, sjelden dog på vestkysten (Søndmøre if. Strøm), i 

 hvert fald ikke fundet i Søndre- Bergenhusamt, hvor jeg har 

 samlet i 5 år, medens vuprcus derimod ved Bergen er høist 

 almindelig. 



23. Blethisa multipunctata L. (69°40 ). 



Hidtil kun bemærket ved Tromsø og i omegnen. På 

 Tromsøen et enkelt eksplr. 1877, ikke sjelden vedPræstvan- 



