345 



mentære Fødder under de forreste Haleringe, saafremt ikke det før omtalte rudimentære 

 Fodpar paa Kjønsringen skal tydes som et saadant. Paa den første Halering aabne For- 

 plantningsredskaberne sig hos begge Kjøn, og fra den nedhænge de ydre Æggesække eller 

 Æggetraade. Hos de fritlevende Former, hvor denne Ring kun har et ringe Omfang, kan 

 der ikke være nogen Tvivl om, at den virkelig hører til Halen; men hos mange af de snyl- 

 tende frembyder denne saakalte Kjøn s ring (annulus genitaltsj, i Overeensstemmelse med 

 Forplantningsevnens betydelige Udvikling, et meget stort Omfang, og det er da bekvemmere 

 og lettere for Oversigten, i Beskrivelserne at opfatte den som et eget selvstændigt Afsnit 

 af Legemet. Som Halen ville vi derfor i det følgende særligt benævne de øvrige fire 

 Haleringe tilsammen, som ligge bagved Kjønsringen og bagved Æggesækkenes Udspring; 

 deres Antal reduceres ofte ved Sammensmeltning, og hos mange mere afvigende Former 

 er Halen uleddet, uden Haleblade eller endog aldeles indsvunden og kun i et yderst ringe 

 Spor erkjendelig. 



Hos alle ægte Copepoder bestaaer Legemet altsaa typisk af sytten Ringe 

 (7 -f- 5 -f- 5), og naar man gaaer ud fra de høiere Krebsdyr, vil man altsaa kunne sige, at 

 af disses 21 Led ere to Bagkropsled og to Haleled altid aldeles forsvundne, forsaavidt ikke 

 ganske enkelte Copepoder have et større Antal (indtil 7) Haleled. Da vi iøvrigt ikke her 

 ville give en omstændelig Fremstilling af Copepodernes Morphologi eller forfølge de enkelte 

 Fod- og Følerpars Udvikling gjennem den hele Formrække , vil det i denne Henseende 

 være tilstrækkeligt til foreløbig Orientering, at henvise til Tab. 71,72 og 92 af Danas store 

 Krebsdyrværk. Derimod maae vi bede erindret, at det her opstillede Schema for Copepo- 

 dernes Bygning naturligvis ikke passer paa alle Entomostraca , hverken paa Limulus, Trilo- 

 biterne, Phyllopodeme , Cladocererne eller Ostracoderne eller paa Slægten Argidus , hvilken 

 sidstnævnte Form vi med Zen ker aldeles ikke kunne ansee for en Copepod, men snarere 

 vilde henføre til Phyllopodeme som Snyllelivets Repræsentant indenfor denne Gruppe*). 

 Om det vil lade sig anvende paa Cirripedierne er endnu mere end tvivlsomt. 



De snyltende Copepoder s Systematik forekommer os heller ikke at befinde 

 sig paa et aldeles tilfredsstillende Standpunkt, hvad enten man vil holde sig til den af 

 Milne Edwards eller til den af Dana givne Inddeling. Dette er ogsaa følt af enkelte 

 Forfattere , som i den senere Tid lejlighedsvis have btskjæftiget sig med disse Dyrs syste- 

 matiske Sammenstilling og udtalt sig om de forskjellige Familiers Grændser og indbyrdes 



•) Hermed bortfalder tillige den eneste hidtil bekjendte snyltende Copepod uden ydre Æggesække eller 

 Æggetraade; thi Sacculinenie og Peltogastriderne ere, som Lill je borg har vist, ikke Copepoder 

 is. sir. i, men uden Tvivl Cirripedier. 



2 



