344 



Bagkroppen (ab domen) er sammensat af 5 Ringe, som hos de typiske Former 

 hver bære sit Par Been eller Fødder; et saadant Been eller »Fod« bestaaer af et toleddet 

 Grundstykke og to, typisk treleddede, Grene med talrige Fjerbørster. Hos Slægten Cyclops 

 (s. str.) og hos mangfoldige, om ikke hos alle , Snyltekrebs er dog den første Bagkropsring 

 optagen i Forkroppen (hos Saphirinerne synes Forholdet i denne Henseende at variere 

 fra Art til Art), og det forste Fodpar er da anbragt under den bageste Deel af Cephalo- 

 thorax. I de følgende Formbeskrivelser forstaaes derfor ved »Bagkroppen« kun den 

 Deel af samme, der er adskilt fra cephalothorax, og den af Bagkroppens Ringe, som bærer 

 det andet egentlige Fodpar, betegnes som »forste Bagkropsring«, uagtet det egenlig 

 er den anden , og saa fremdeles. Hos mange fritlevende Copepoder er det 5te Fodpar 

 omdannet paa forskjellig Maade for at træde i Forplantningens Tjeneste ; hos andre er det 

 rudimentært f. Ex. hos Cyclops (s. str.) , og hos de fleste parasitiske Former forsvinder 

 det ganske og med det den tilsvarende Bagkropsring, rimeligviis fordi den er sammen- 

 smeltet med eller ligesom optaget i den hos disse Former saa stærkt udviklede første Hale- 

 ring eller »Kjønsringen« ; for denne Tolkning taler maaskee ogsaa, at man hos mange 

 Caliginer og Pandariner netop paa denne Kjønsring finder et, om end kun mikroskopisk, 

 Rudiment af et femte Fodpar. Hos Snyltekrebsene er Antallet af tydelige , frie Bagkrops- 

 ringe saaledes aldrig flere end tre, hver bærende sit (andet til fjerde) Fodpar. At hos 

 mange af de snyltende, mere omdannede eller abnorme Former Grændsen mellem Bagkrops- 

 ringene er utydelig eller ukjendelig, og at saavel Forkroppens som Bagkroppens Lemmer, 

 forfulgte gjennem den hele Række af Snyltekrebs og Lernæer, undergaae en tilbageskridende 

 Omdannelse, indtil fuldkommen Forsvinden, er saa bekjendt, at det kun behøver at antydes. 

 Er det end saa, at der hos Former, som man tidligere har frakjendt ethvert Spor til Lem- 

 mer, dog findes meget tydelige Antenner, Mundfødder og virkelige Fødder m. m., — saaledes 

 som Prof. Briihl*) har viist det for Lernæocerernes Vedkommende og som vi skulle vise det 

 i det følgende for Pennellernes og Lernæernes — er det dog derfor ikke mindre vist, at 

 der gives herhenhørende Former, som mangle ethvert Spor til alle disse Dele, som f. Ex. den 

 i det følgende beskrevne paa Annelider levende ved sin simple Sækform saa eiendom- 

 melige Slægt [Herpyllobius). 



Halen [cauda, postabdomen) er typisk sammensat af fem Ringe, af hvilke den 

 sidste bærer Flalebladene {foliola caudalia s. appendices caudales), to uleddede Blade, hver 

 med (4) Fjerbørster; de kunne vistnok sammenstilles med Isopodernes saakaldte »Hale- 

 vedhæng« og altsaa antages at forestille et Par Halefødder. Kun sjelden findes der rudi- 



*) Mittheilungen aus dem k. k. zoologischen Institute der Universitat Pest. Nr. 1. 



