52 392 



ingen Grund er til at adskille Leach's P. Cranchii*) derfra. Sammenholdes de Afbild- 

 ninger, som Milne Edwards har meddelt**) af P. Cranchii efter Originalexemplarerne i 

 British Museum, med hinanden og med de her meddelte, vil det vist indrømmes, at der 

 ingen Grund er til at antage dem for at forestille forskjellige Arter. Et andet Spørgsmaal 

 er det om Burmeisters og Leach's P. Carchariæ ere identiske; delte er det umuligt 

 at besvare, saalænge ingen nærmere Oplysning haves om Leach's Art end de faae intet- 

 sigende Ord i hans Originalbeskrivelse***). Guerinf) har meddelt Afbildninger af de 

 to formentlige Kjønsformer af P. Cranchii] men sammenlignes de med hinanden og med 

 Milne Edwards nysanførte Figurer, vil man neppe betvivle, at hans Fig. 4 er feilagtig 

 deri, at det ene Rygblad er udeladt; derved forsvinder dens væsentligste Forskjel fra Fig. 3, 

 der skulde foreslille Hannen, men uden Tvivl ligesaavel forestiller en Hun som Fig. 4. 

 Blandt de talrige Exemplarer, som vi have undersøgt, have vi Intet fundet, der kunde tydes 

 som en Kjønsforskjel, uagtet man vistnok er berettiget til at vente, at den ikke er ube- 

 tydelig, og vi ansee det for afgjort, at der endnu ikke kjendes nogen Han af Pandarus- 

 Slægten, — saafremt ikke denne skulde være at søge blandt Nogagerneff)! 



Uagtet P. Cranchii er den eneste Art af Pandarus- Slægten, som vi kjende af 

 Autopsi, maa vi dog udtale, at Slægten bør begrændses til denne Art og til dem, der 

 slutte sig nærmest til denfff); hvorimod dens anden Underafdeling, bestaaende af 

 P. bicolor og de til denne sig sluttende Arter (hvis saadanne findes , thi de hidtil op- 

 stillede forekomme os meget usikkre) bør danne en ny Slægt, af lignende Grunde 

 som dem, der have ledet os til at adskille Echthrogaleus fra Dinematura. De ad- 

 skille sig nemlig fra de typiske Pandari 1) ved at de to første Bagkropsringe ere 



*) Det fortjener at udhæves, at P. Cranchii og Nogagus Latreillii begge oprindelig hidrøre fra C ranch 

 og ere tagne paa samme Lokalitet (1° SBr. og 4° VL. f. Gwch). Dette Sammentræf har to Gange 

 gjentaget sig for Captain Hygom; det synes derfor at være rimeligt, at disse to Former findes paa 

 samme Fiskeart; iøvrigt henvise vi til hvad ovenfor er anført S. 38«. 



**) Regne animal, edition illustrée, Crustacés pi. 78 fig. 2 og 2 a. 



*"*) Dictionnaire des sciences naturelles t. XIV p. 535 (1819) 

 j) Iconographie du regne animal, Crustacés, pi. 35 f. 3 — 4. 



tf) I »Beitråge zur Kenntnisz wirbelioser Thiere« p. 166 bemærker Leuckart om Pandarus bicolor: 

 »die mannlichen Individuen sind etwas kiirzer und gedrungener als die weiblichen.« Denne Angivelse, 

 der vilde stride mod den Anskuelse, som vi ovenfor have udviklet, synes imidlertid ikke at beroe paa 

 nogen positiv Undersøgelse af Kjønsredskaberne; af det foregaaende Afsnit om disse Organer hos 

 Snyltekrebsene (p. 134 — 35) synes det nemlig at fremgaae, at Forfatteren ikke har undersøgt 

 Pandarus-S\æ%ter\s mandlige (men vel dens kvindelige) Kjønsredskaber; og naar det (p. 167) om Pandarus 

 li'cidus hedder »Weibliche Thiere mit Eischliiuchen haben wir nicht aufgefunden«, synes man næsten 

 deraf at kunne slutte, at Forfatteren ogsaa hos P. bicolor har troet at kunne skjelne Kjønnene efter 

 Æggetraadenes Tilstedeværelse eller Mangel, 

 fjf) Nemlig P.dentatus og P. vulgaris M.Edw., P. satyrus Dana, P. concinnus Dana, P.pallidu.i M. Edio. 

 og P. brevicaudus Dana. Vi antage rigtignok, at ved en nøjagtig Sammenligning af disse Arter vil 

 deres Antal blive reduceret endel. 



