395 55 



XIL Leriianthropns Blainv. 



23. Lcriiantliropus Kønigii nob. {$ 2). 



(Tab. XII, fig. 23.) 



De samme Exemplarer af »Pampelfisken« [Stromateus pant Bl.), som hidrøre fra 

 l)r. Kønig i Trankebar og ere blevne beskrevne af Briinnich som afgivende Bolig i 

 sin Mundhule for Cymothoa eremita (Briinn.J (C. Stromatei Bleeher), skylde vi Bekjendtskabet 

 med denne paa dens Gjæller levende Snyltekrebs. 



Hannen er fra Parideranden til Halespidsen knap 2 mm lang; Forkroppen er 

 stærkt hvælvet og Luget , fortil lige afskaaren, bagtil spidst afrundet; dens forreste Afsnit, 

 som bærer Følerne, er svagt sondret som et særeget lille Stykke. Bagkroppen er mere 

 smækker, dens Omrids lidt bugtede paa Siderne; den bærer paa hver Side to lange, smalle 

 og flade, kløftede eller tvegrenede Vedhæng (det omdannede tredie og fjerde Fodpar) og 

 ender med et særskilt lille llaleled, der bærer to smaa børsteløse Vedhæng eller Haleblade. 

 Af Bagkroppens ovennævnte Vedhæng er første Pars indre Gren kort i Sammenligning med 

 den ydre, der omtrent er saa lang som andet Pars indre Gren, men kortere end dettes 

 ydre Gren. 



Hunnen er c. 4 m:n lang. Forkroppen er stærkt sammentrykt, især fortil, men dog 

 bredere bagtil end fortil, hvor den ender med to fremspringende afrundede Knuder; den 

 er skarpt sondret fra Bagkroppen, som allerede ved sin Begyndelse er bredere end Forkroppen 

 og derfra tiltager i Brede bagtil ; efterhaanden gaaer ogsaa Bagkroppens sammentrykte Form over 

 i den fladtrykte, saa al den ender med en stor, bred og flad Plade, der hænger ned som 

 et Skjørt*) eller et Skjød over Halen og over Æggetraadenes og det sidste Par Vedhængs 

 Grund. Det første Par af Bagkroppens store Vedhæng (tredie Fodpar) har en ganske 

 såregen Form; del staaer lodret frem paa Bugfladen og er dannet af et efter Længden 

 sammenfoldet Blad, hvis ydre Lap er lidt længere end den indre. Andet Par Vedhæng 

 (fjerde Fodpar) beslaaer af lo Par flade og spidse Flige, den ydre lidt længere end den 

 indre, der udgaac fra Bagranden af den egentlige Bagkrop og med deres Spidser rage 

 nedenfor Bygpladen*'). Løftes disse fire Flige i Veiret, sees den korte Hale, der synes 



'] Denne Forlængelse lindes som bekjendt allerede hos Slægterne Cecrops og Læmargus af Pandari- 



nernes Gruppe. 

 "J At Tydningen af disse Dele som tredie og fjerde Fodpar, naglet de ved deres slore Omfang staae i en 



saa stærk Modsætning til første og andet Fodpar, er rigtig;, trænger neppe til yderligere Bevis. I v. 



Benedens Beskrivelse af L. Krøyeri beskvives det fjerde Fodpar endnu som Æggesækkenc! (Ann. 



d. se. natur. I. c. p. [03). De trandformedc Æggesnore hos denne Slægt saavel som Hannen bleve først 



bekjendle ved v. Benedens Beskrivelse af L Gisleri (Bulletin de l'acad. de Bruxelles, XIX pi. 2 



p. 101 1, og forst derved lik man Vished for, at Slægten horer til Pachycephalernes eller Dlchelestiner- 



nes (iruppe og aldeles ikke har noget at gjore med Chondracantherne. 



8' 



