401 6i 



ligeoverfor de foranførte (fire) Arter, der snylte paa Fisk af Sildefamilien, korteligen kunne 

 diagnosticere saaledes: 



25. Lerneænicus iiodicomis Stp. Ltk. (PI. XIII. fig. 26) bicornis, cornibus brevibus, 

 validis, subcylindricis, obtusis, patentibus; pedunculo abdominis (»collo«) lævi (haud annuloso 

 s. moniliformi), longissimo, partern clavatam bis æquante. 



26. Lprnoæuicus inflexus Stp. Ltk. (PI. XIII. fig. 27), bicornis, cornibus basi valde 

 crassis, retroflexis, apice attenuatis, inflexis; pedunculo abdominis haud annuloso, genu- 

 flexo (?), longo, partein clavatam ejusdem fere bis æqvante*). 



Lerneænicus nodicornis forefandt Hr. Captain Hyg om i Maven af en Delphin , som 

 ban i Foraaret 1858 havde fanget under 41°NBr. og 29° VL. , og den hidrører altsaa fra 

 en Fisk, som Delphinen har slugt, men uvist fra hvilken, ligesom det ogsaa er uvist, paa 

 hvilke Dele af denne den har snyltet. Den er 49 mm lang, den kolbeformede Del af Bag- 

 kroppen er 15 mm og sammes tynde halsformede Del 29 mra . Mellem deres Spidser maale 

 Hornene 4 mm . 



Lerneænicus inflexus besidder Museet i to Exemplarer, tagne af Captain Hygom 

 paa Gjællerne af en »Baraeotta« (en større Makrelfisk?), fanget i Foraaret 1857 i Nærheden 

 af Æquator, nemlig under 2° NBr. og 28° VL. ; de ere ialt 26 mm lange; deres Bagkrops 

 kølleformede Del er 9 mm lang og sammes stilkformede Del 12 — 14«"«; Breden over Hornene 

 ere 2,5 mm ; disse ere overordentlig tykke ved Roden, stærkt tilbagebøjede, med en tynd 

 Spids, der bøier indad imod Kroppen. Da begge Individerne have en Knæbøining paa 

 Stilken, turde dette maaskee være mere end tilfældigt og hænge sammen med en bestemt 

 Maade, hvorpaa de ere hæftede til Værten. 



Skjøndt disse Former allerede have megen Interesse derved, at de give Lerneæni- 

 cus -Slægten en større Fylde, idet de med andre relative Forhold i Kropdelene, med de 

 længere Kropstilke og massivere Horn stille sig ved Siden af de saa tæt til hinanden 

 sluttende Arter fra Sildene , og vistnok ogsaa begge snylte paa ganske andre Fiskeformer, 

 er der dog en anden Retning, hvori de have frembudt en langt større Interesse for os. 

 Vi have nemlig paa begge Arter, men især paa L. inflexus, hvis Individer neppe vare saa 

 gamle som det af L. nodicornis , ikke allene kunnet erkjende simple Rudimenter af Bag- 

 kropsfodder paa den Del af Bugfladen, der ligger mellem Hornenes Rod og lidt bag ved 

 denne, men have ogsaa kunnet overbevise os om, at disse Fodpar, hvis Antal er fire, ere 

 flerleddede og deres yderste Led børstebærende**), og fremdeles, at disse Fødder bæres af 



") Maaskee vil det senere vise si? rigtigt al sondre disse Arter generisk fra Slægten Lerneænicus s. str. 



Fortiden synes en saadan Sondring kun at kunne begrundes paa Forhold af en mere habituel Værdi. 

 ") Da vi kun have to Individer, have vi ikke villet beskadige dem for at give specielle Tegninger af 



Fodparrene, men kunne henvise til de senere givne Figurer af de tilsvarende Fodpar hos Lernæa, 



der ville give et almindeligt Billede af dem 



9 



